139 
FF" 
dathoderna. Äf'ven pâ undre bladytan af Iiliizophora- 
arterna och Acanthus ilicifolius finnas grupper af slem- 
fyllda öfverliudsceller, som äro betydligt högre än de 
vanliga. Förmodligen äro att som hydathoder be- 
trakta äfven de stora, i bâda bladyfcorna befintliga slem- 
cellerna hos Sonneratia caseolaris 
5) Epithematiska Hydathoder. Sâdana inrättuingar 
äro insänkta i bladskaften eller i bladens undre yta, 
utgöras af ett epithema och stâ alltid i omedelbar för- 
bindelse med kärlknippena. Merendels förstöres en 
större eller inindre del af epithemat, sâ att en kavi- 
tet bildas, som utmynnar genom en por i växtdelens 
yta (hos Laguncularia racemosa i bladskaften och blad- 
skifvans undre yta, hos Lunnitzeria, coccinea under me- 
delnerven och hos ( 'arapa obovata i undre bladytan). 
Hos Scolopia sp. finnas sâdana hydathoder pâ bladskaf- 
tens kanter i form af smâ emergenser, hvilkas epithema 
delvis förstöres, utan att nâgon kavitet bildas. Afven 
i bladskaften af Conocarpus finnas dylika bildningar. 
I undre bladytan hos Conocarpus erecta förekomma epi- 
thematiska hydathoder af annan byggnad. De hafva 
visserligen form af kaviteter, som utmynna i ytan, 
men som ej uppkomma genom epithemats bortdöende, 
utan äro insänkningar i bladytan, hvilka uppkomma 
pâ samma satt som de kaviteter, i hvilka glandlerna 
hos Laguncularia äro nedsänkta. Kavitetens väggar 
beklädas af en med vatteDklyföppningar försedd, tunn- 
väggig och nästan epithematisk öfverhud, under hvil- 
ken finnes ett epithema, som star i förbindelse med 
ett kärlknippe. 
6. Lenticellhjdathoder. Den hos ifrâgavarande växter 
mest anlitade utvâgen att befria sig frân det upp- 
tagna vattnet är den att vissa väfnadspartier, som 
företrädesvis uppsamla vatten, genom ett korkskikt 
afstänges frân den omgifvande väfnaden, som fortfa- 
rande förblifver funktionsmäktig, under det den in- 
neslutna väfnaden bortdör och efterlemnar en hâlig- 
