✓ ' 
• -r- "7^ 
wn c /tt . .. 
147 
E. aquatile torde öfverträffa alla vâra andra Erio- 
phoram- arter bade i groflek och höjd samt i frâga 
om axets storlek och ullhärens längd. I rliizomets 
ocli blade ns beskaffenhet äfvensom i ullens färg ocb 
nütens utseende linnas de förnämsta afvikelserna Iran 
E. russeolum, säsom följande jämförelse torde visa. 
Eriophorum russeolum Fr. Eriophorum aquatile Norm. 
Strâ spensligt, 24 — 20 Strâ groft och styft, upp- 
cm. högt, knappast nâgon- 
sin öfver 30 cm. (axet obe- 
räknadt), nedtill 1 ,5 mm. i 
genomskärning, ofta svagt 
böjdt. Inre väfnaden fast 
utan märkbara tvärsepta. 
Strâ vid basen omgifvet af 
slidor fräu föregäende är. 
Bladen säväl vid stra- 
basen som pa utlöparna 
. knappast hälften sä langa 
som straet, alltid smalare 
än detta. 
Ax ovalt, stundom vid 
fruktmognaden nägot ut- 
bredt, 25 — 30 mm. langt, 
brandgult— rödgult. 
De 2 — 3 stundom ända 
tili 6 nedersta axfjällen 
tomma. 
l'ätt. 45 - 58 cm. liögt (axet 
oberäkuadt), nedtill 2 — 3 
mm. i genomskärning, lik- 
som bladen rned nägot 
svampig inre väfnad med 
tydliga tvärväggar, vid 
basen omgifvet af slidor 
frän 2 föregäende är. 
Bladen lika langa som 
heia växten stundom läng- 
re, uppräta, ofta lika grofva 
som straet, med tydliga 
tvärsepta. 
Ax ovalt, betydligt stör- 
re och yfvigare, vanligen 
35 mm. längt, stundom än- 
da tili 40 mm., mera gulak- 
tigt än hos russeolum. 
De 12 — 15 nedersta ax- 
fjällen tomma. 
Detta visar sig vara en god karaktär och af ett 
visst systematiskt värde, i det de enaxiga Eriophorum- 
arterna pâ grand häraf kunna indelas i tvenne grupper : 
Paucivacuœ: De tomma fjällen ej fiera än 7. Hit 
liüra E. russeolum och E. Scheuchten. 
Multivacuce : De tomma fjällen Hera än 12. Hit 
höra E vaginatum, E. callithrix och E. aquatile. Nö- 
ten hos E. aquatile är väl utbildad. nägra felslagna, 
tomma frukter anträffades icke, hvarför nägot skäl att 
