152 
arktiska trakter, i fjälltrakter och pâ lâglandet. Pauci- 
vacuæ blott i arktiska trakter och i fjàllen. Pâ lâg- 
landet saknas dâremot arter med en skottbyggnadstyp 
lik EJ. russeolum och E. Scheuchzeri. 1 ) Strängt taget 
äro dock hvarken E. Scheuchzeri eller E. callithrix 
rent alpina arter, dâ deras vertikala utbredning egent- 
ligen taller inom omrâdet 400 — 800 meter ö. h. Un- 
dantagsvis gâr dock E. Scheuchzeri upp till 1000 m. 
«3. h. eller däröfver, men lika högt gär ät'ven E. angusti- 
foliuni. som torde ha den största vertikala ntbredningen 
bland vâra skandinaviska arter. Pâ högre platser ha 
bladen vanligen en rödaktig anstrykning. 1 2 ) 
Slutligen âterstâr endast att nämna, det E. aqua- 
tile äfven förekommer i Sverige , ehuru nog hittills för- 
bisedd eller förväxlad med E. russeolum. Füllt ty- 
piska exemplar, som skulle vara svâra att skilja frân 
de norska originalexemplaren, finiras i Upsala Univer- 
sitets herbarium. De äro insamlade at C. Hartmax i 
Tome Lappmark, Ivetkesuando 18 15 1 51 och Karesu- 
ando mellan kyrkan och prestgârden den 1C | 7 samma 
âr. En mera lâgvâxt tyvärr alltför tidigt insamlad 
form frân sjön Vaikan i Lule Lappmark symes ocksä 
höra hit. Exemplaret är insamladt af T. Vestergren 
och C. Skottsberg 1900. 
Den 18 mars 1902. 
1. Docenten 0. .Tüel meddelade, att den af Lagerheim 
i Equador upptäckta hemiascineen Dipodasc us alhidus Lageru. 
af föredr. âterfunnits i närlieten af Falun, dar den i juni 
jämte andra svampformer växte i saftutflödet frân nyligen 
fällda björkar. En redogörelse lämnades för cellinnehallets 
byggnad, befruktningen och sporbildningen, hvaröfver föredr. 
utfört undersökningar. 
1 j Detta gäller de enaxiga arterna. Se vi pâ släktet i dass 
helhet, synes E. gracile höra tili samma typ med afseende'pâ skott- 
utveeklingen. 
2 ) Om det röda ämnets Ursprung se Th. Wulff : Botanische 
Beobachtungen aus Spitzbergen. Lund 1902. 
