Genuin den autoika blomställningen liknande K. ealy- 
pogea, frân hvilken kritiska arts ännu outredda former den 
nya arten skiljer sig genom de styfvare. blott sällan urnupna 
bladen med tydliga hörnförtjockning&r, mindre bladceller o. 
s. v. K. trichomanis skiljer sig förutom genom den paroika 
blomställningen lätt frân alla vâra öfriga Kantia- arter ge- 
nuin de stora, tilltryckta stiplerna, som äro tre ganger bre- 
dare iin stammen och i spetsen mycket grundt urnupna med 
inskärningen ocli de breda flikarne afrundade. 
Kantia suecica Arn. & Pers. (Rev. bryol., 1902, 
p. 29). 
Dioilc, späd, bladbärande 0,3 mm. bred och erinrande 
om en Cephalozia- art, t. ex. C. media, blekt grön — hvitaktig 
— rödgul, med talrika, groddkornalstrande, smala skott. Siam 
krypande, grenig, 0,r. cm. lang. Blad nägot glesarej snedt 
vidfästade, nästan plana eller i spetsen nedböjda, snedt tri- 
angulära — äggrunda — nästan rektangulära, med spetsen af- 
rundad eller grundt urnupen: bladceller nästan likstora, 0,03 
— 0,35 mm, länga och breda, rundadt sexsidiga — kvadratiska, 
med vid cellliörneu ganska tydligt triangelformigt förtjockad 
membran. Stipler nägot utstäende, dubbelt bredare äu stam- 
men, runda, tili midten tvädelade, med vanligen bred, tri- 
angelformig inskärning och oftast tillspetsade, framätriktade 
flikar. Han- och hongrenar pä olika individ, smä, mängbla- 
diga, utgäende fran vinkeln mellan stammen och stiplerna. 
Grodäkorn hopade i spetsen af smäbladiga skott, klotformiga, 
tväcelliga, med tunn cellvägg. 
Upptäckt pâ murken ved af J. Persson 1899 vid Hede 
i Ilärjedalen, och 1900 vid Ramnäs i Vestmanland, Ç '). 
Genom den dioika blomställningen, de bleka (ej bläak- 
tiga) färgen, spädheten, de fränstäende, djupt delade stip- 
lerna o. s. v. lätt skild frân andra Kantia- arter. 
Kantia submersa Arnell (Rev. bryol., 1902, p. 30). 
Steril vattenmossa, bladbärande 2—3 mm. bred, nedtill 
mörkgrön, upptill ung gulgrön. Siam vanligen enkel, 4—5 
cm. läng, grön, äldre snart svartnande, med spafsamma rot- 
tradar. Blad plattadt tvasidiga, tämligen glèsa, likstora, 
lougitudinalt vidfästade, plana eller i spetsen föga nedböjda, 
frân bred och nedlöpande bas nägot snedt äggrunda, i spet- 
sen rundade eller trubbigt tillspetsade; celler vid bladbasen 
större och längsträckt. sexsidiga, 0,o45— 0,na.i mm. länga, 0,o3 
V Enligt ett, sedan denna art beskrifvits, erhallet exemplar, 
har densamma äfven blifvit samlad 1890 af 8. M. MACVICAR pä 
murken ved vid Resipol (Argyllshire) i Skottland, 
