de sällan. Bladen smâ, 3 — 4 mm lânga, utstâende, 
ofta tillbakaböjda, tunglikt spadlika, glest cilierade, 
med medelnerv, förgrenande sig vid bladets midt eller, 
ekuru sällan, i bladets öfre del eller redan vid dess bas. 
Fertila grenar uppstigande, sällan upprätta, stun- 
dom nästan af samma längd som de sterila, med hvilka 
deras nedre del stammer öfverens. Deras ötre, omkring 
5 cm lânga del nedtill glest, upptill tätare hvithärig, 
glesbladig, enblomstrig. Bladen nägot kraftigare an 
de sterila grenarnes, omkring 5 mm lânga, vanligen 
upprätta eller ätminstone föga utsäende, glest cilierade, 
de nedre ej sällan motsatta, de öfre vanligen alterne - 
rande; medelnerv förgrenande sig frän bladens midt 
eller stundom frän bladbasen. 
Blommor nägot större än artens och konstant 
rödvioletta. Foderflikar korta, svagt tillspetsade, glest 
cilierade, med tre nerver, förgrenande sig föga nedom 
flikarnes midt och anastomoserande nära deras spets. 
Kronblad ovala eller atiängt ovala med ett sidonerv- 
par af l:sta ordningen, ett af 2:dra och ett af 3:dje. 
Sällan när förgreningen längre. 
Denna varietet insamlades af mig i senare delen 
af juli 1893 pä nordsidan af Snasahögen. Den iakt- 
togs blott pä ett enda ställe. Arten anträffades kär 
ej, men den blef ej häller eftersökt. Yarieteten be- 
fanns vara delvis öfverblommad, men hade ännu godt 
om blomtnor i behäll. Att häraf draga nägon bestämd 
slutsats om dess blomningstid — sen eller tidig — 
torde vara förkastadt, hälst arten enligt Hartman *) 
blommar frän april tili och med augusti. 
Med Saxifraga oppositifolia L. var. Nathorsti Dus. 
har nu beskrifna varietet det gemensamt, att de flo- 
rala grenarne vanligen hafva alternerande blad, att 
bladens och blomdelarnes ciliering är jämförelsevis 
*) Hartman, Handbok i Skandinaviens flora. ll:ta ixppl. 
