201 
hade bladskifvan vriden 3 | 4 hvarf at sidan och inât. 
Bladskifvan var fullkomligt jemn och utan inskärnin- 
gar, den inâtvanda ytan dessutom skâlformigt fördju- 
pad (fig. 9). Nervernas förlopp var öfverensstäm- 
mande med det i kronbladen. Mot basen var blad- 
skifvan förträngd till ett smalt skaft, soin ej visade 
nâgon veckning. I motsats mot förhällandet i förra 
blomman voro staminodialbladens basalpartier ej skif- 
lika, utan cylindriska och présentera sig sâledes som 
verkliga stândarfilamenter. Afven det andra stami- 
nodiet hade bladskifvan vriden inât med spetsen rik- 
tad mot centrum, men spiralens förlopp var här ett 
annat an i förra blomman. Under det att der de 
bâda spiralernas riktning sammanföll, divergerade här 
de bado spiralerna. Pa bladets konkava kant iakttogs 
en mot hufvuddelen af laminan inslagen, jemnbred 
list, som dock ej genom nâgon incisur var afskild 
fran laminan, utan blott framstälde ett inviket parti 
af den samma (fig. 10). Nerveringen â bladskifvan 
var normal. Bladets basaldel saknade här som i förra 
fallet veckningar och var för öfrigt utbildad som ett 
verkligt bladskaft. 
Standarne visade i denna blomma ännu större be- 
nägenhet tili cohærens af de normalt skilda elementen. 
I androeceets perifera del uppträdde sälunda icke 
mindre än sju grupper af sammanväxta ständare, af 
hvilka fern voro bildade af hvardera tvenne, de tvä 
öfriga utaf tre. Sammanväxningen var med hänsyn 
tili strängarne fullständig; de i hvarje knapp utlö- 
pande kärlknippena voro dock fria, âtminstone i fila- 
menternas öfre delar. Blott i ett fall voro ständar- 
strängarne upptill fria (fig. 13). Knapparne befunnos 
insererade pa den gemensamma strängen, vanligen 
pâ nagot olika höjd. I tva fall voro de skilda ända 
tili basen och bade normala uppspringningsbalkar, 
men i de andra fallen var sammanväxning af anthe- 
rerna i högre eller mindre grad att konstatera. I 
