karpellerna hade blott tre stycken blifvit befruktade; 
deras storlek var fyra ganger de öfrigas. 
I de tre blomknopparne förhöllo sig foder, stân- 
dare och pistiller normalt. Staminodier och samman- 
vuxna ständare voro bar icke att konstatera. Dere- 
inot visade sig bar lika sä väl som i de utslagna blom- 
morna en tendons bos kronbladen att i kanten ocb 
spetsen blifva flikiga. Hos de fiesta kronbladen be- 
fans dessutom ett parti af laminan upptill inâtviket. 
Af de fern kronbladen i dessa tre blomknoppar visade 
respektive 2, 3, 3 dessa abnormiteter (figg. 17 — 22). 
Sedt frän teratologisk synpunkt, företer det ofvan 
beskrifna exemplaret af Ranunculus polyantfiemos en 
intressant kombination af fiera slag af bildningsafvi- 
kelser. Den for alla exemplarets blommor genomgâ- 
ende loberingen af kronbladsskifvan är att betrakta 
som ett fall af partiell fission. Den abnorma stami- 
nodialntvecklingen är ett utslag af antberophylli, i 
den andra blomman ren, i den första förbunden med 
andra bildningsafvikelser, sâsom adhæsion och par- 
tiell fission. Adhæsion företer äfven den vid den först 
beskrifna blommans ena kronblad sammanväxte stän- 
daren. De sinsemellan sammanväxta ständarne äro 
exempel pâ cohæsion eller synandri, den speciella 
form af cohæsion, som i detta fall föreligger. 
Ett med det ofvau beskrifna delvis analogt fall 
är förut omnämndt af Goebel *), som pâ sterila kalk- 
trakter i Bercbtesgadeneralperna anträffat fiera indi- 
vid af Ranunculus polyanthemos , som pâ grund af pe- 
taloid utbildning af en del ständare bade ända till 
tio kronblad. De staminodiala bladen voro omvand- 
lade i verkliga kronblad, dock ornnämnas äfven an- 
träffade mellanformer mellan ständare och kronblad 
med utbildad skifva, men med bibehâllna stândarfila- 
menter. 
) Goebel, K. Beiträge zur Kenntniss gefüllter Bliithen. p. 219. 
