207 
teral dedublering af enketliga fyllomer efter ett eller 
fiera radiala klyfningsplan och anlagen sedan under 
utvecklingen förskjutna ât sidorna, sä att gränsen 
mellan hvarje pâ detta satt uppkomna stândargrupp 
utplânas, sa torde man lättare kunna törklara Ranun- 
culus- blomman. Ställer man sig derjemte pâ basis af 
den De CANnou.Eska asigten om blomkronans genes, 
sä finna de ofvan beskrifna abnormiteterna kos Ra- 
nunculus pobjanthemos med lätthet sin förklaring. Ra- 
nunculus- blomman är trän och med blomkronan *) acyk- 
iisk. Bioradelames anläggning sker i en akropetalt 
förlöpande spiral, som fortsättes i flera hvarf. Pâ 
tidigaste stadium fâ primordierna antagas vara full- 
kotnligt indilïerenta, utan ätskilnad mellan kronblads-, 
standare- och fruktbladsprimordier. Forst senare iu- 
träda, utlösta genom inre dispositioner, de tili den 
definitiva organbildningen ledande differentiermgspro- 
cesserna. De fern undre fyllomerna förblifva enhet- 
liga och antaga pâ grand af behofvet af organ, tje- 
nande som ’’Schauapparat”, bladlik, ehuru frän de 
vanliga vegetativa bladen afvikande form och utse- 
ende. Fyllomerna i de följande spiralhvarfven inslä 
deremot pâ diametralt motsatta utvecklingsvägar, un- 
dergo upprepade delningar och blifva i fruktifikatio- 
nens tjenst trädande organ, standare 1 2 ). I fyllomspi- 
ralens topphvarf blifva anlagen, eventuellt efter ge- 
nomgangen delningsprocess, pistiller. 
Denna under normala förhallanden genomlupna 
utveckliDgsgang kan genom alteration eller föränd- 
rade inre dispositioner under utvecklingen inslä an- 
dra vägar och derigenom delvis förändras. Tanker 
man sig den sporofyllbildningen inledande delnings- 
1 ) Vi frànse i det följande frän blomfodret, hvars blad lika 
sä väl som blomkronans äro stälda i en stärkt kontraherad */ 5 -spiral. 
2 ) Tydligen är här ett kronblad morfologiskt ej jemförbart 
med en standare, men väl med den grupp af definitiva standare, 
som uppkommit genom upprepad dedublering af ett enhetligt stan- 
darprimordium. 
