209 
ft 
kes till de fern undre fyllomerna, utan stracker sig 
till fiera eller färre leder i följande hvarf af spiralen, 
sa uppkomma staminodier, som, allt efter som den 
röner mer eller mindre inflytande af den till stândar- 
bildning ledande differeutiationen, antaga kronblads- 
form eller förete mer eller mindre utprägladt karak- 
terer af mellanformer mellan stândare och kronblad. 
Sker detta pa tidigaste stadium, sa uppkomrner ett 
frân kronbladen föga skildt, enhetligt organ 1 ), men 
inträder ändringen i utvecklingsgângen först sedan de 
till generativa ändamal tjenande delningarne börjat, 
blir del definitiva organet en i spetsen loberad, blad- 
lik bildning eller, betecknande det slutliga gränsfallet, 
en grupp af fiera fria, smärre blad. Pâ denna väg 
fâr man föreställa sig de af mig beskrifna stamino- 
dierna uppkomna. Man kan äfven tänka sig, att ett 
enda primordium partiellt undergar bada differentia- 
tionsprocesserna, om tili exempel efter börjad delnings- 
process en eller fiera af delarne undergâ ständarbild- 
ning, men de öfriga omvandlas i kronblad. Pä sa 
satt synes man kunna förklara den mera komplicerade 
byggnaden af det nektarieliknande staminodiet, som 
pâ bladets ena kant bar en fullständig, fertil stân- 
dare, särskildt. som standaren var insererad ganska 
längt uppe pâ bladkanten (fig. 5). Blifva undantags- 
vis delningarne i de följande fyllomerna ofullständiga, 
sä uppkomma, med i öfrigt normal utveckling anta- 
gen, stândargrupper med mer eller mindre längt gan- 
gen sammanväxning. De ofvan omtalade abnorma 
Momenten i androeceet visa Hera faser af olika langt 
1 ) Denna omvandling af stândare i kronblad behöfver ej be- 
traktas som en progressiv metamorfos ; den kan mycket väl vara 
regressiv, ett fall af atavism. Om kronblad äro för biologiska än- 
damâl metamorfoserade sporofyller, sa fâr man ej förglömma, att 
sporofyllerna fylogenetiskt dérivera ur vegetativa blad. Med an- 
tagande af CELAKOVSKYS uppfattning af de generativa bladen sa- 
soia primära i förhallande tili de vegetativa blefve metamorfosen 
naturligtvis progressiv. 
Bot. Not 1902. 
15 
