222 
ca 300 m. höjd. De upplösas sedan mer ocji mer 
och individerna bli mer eller mindre dvärgartade. 
Säväl Festuca som Phleum och Air a har jag funnit 
ända tili nära 500 m. höjd; af Ae<®na -arterna synes 
A. ïœvigata trifvas hast i branterna. Air a antarctica 
är kanske den härdigaste; det är ju äfven den sydli- 
gaste l'anerogama växt man känner. 1 ) Nägon speciell 
tjällflora äger Sydgeorgien nog icke. Tveune orm- 
bunkar sjmas mig dock företrädesvis trifvas i bergs- 
skrefvor bögre upp. nämligen Aspidium Molerioides Bory 
och HymenophyÏÏum Wilsoni Desv. Hit hör kanske 
ock Cystopteris fragilis Bernh., bvilken jag dock icke 
lyckats fa se pä Sydgeorgien. 
Den bekanta, i alla subantarktiska och en del 
antarktiska trakter allmänna, mânga gânger omskrifna 
Neuropogon ( ZJsnea) melaxanthus är äfven pä S3'dgeor- 
gien karaktäristisk för fjällryggarna. Vid valet af 
växplats är den rätt granntyckt, och endast ä mera 
vindskj’ddade Ställen finner man den utvecklad i sin 
fulla kraft, bildande decimeterböga, rikt frnktificerande 
buskar, tili färgen växlande mellan svatvelgult och 
svartgrönt. 
A själfva de bögre fjällkammarna, i bergspassen 
etc., där de fruktansvärda stormarna rasa med sin 
fulla styrka. söka vi förgäfves nägot annat spar af 
Vegetation än möjligen nägon liten mosstufva eller 
ofta blott nägra skorplafvar. 
Hvad vi känna om karaktären bos Sydgeorgiens 
Vegetation kau i korthet sammanfattas pä följande sätt. 
S} r dgeorgien är ett i bög grad nedisadt alpland, där 
lägländare trakter intaga ett bögst obetydligt rum. 
Ett slutet växttäcke bekläder därför endast en liten 
del af kusttrakterna. Om den sydvästra kusten ba 
vi en bögst obetydlig kännedom. 2 ) Yi veta, att för- 
’) Sydshetlandsöarna: Gerlachesundet. 
J ) H. Klutschak, Ein Besuch aiif Süd-Georgien (Deutsche 
Rundschau für Geographie und Statistik. III Jahrg. 11 Heft.). 
