241 
Om den olikformiga snöbetäckningens inflytande 
pa Vegetationen i Sarjekfj allen. 
Af Tycho Vestergren. 
(Föredrag hallet vid nordiska naturforskare- och läkaremötet i 
Helsingfors den 11 Juli 1902.) 
Som bekant lägger sig vanligen snön pâ en ku- 
perad terräng sa, att snötäcket pâ olika stallen fär 
olika mäktighet. I högfjällen är snön om vintern en 
lättrörlig yrsnö, som bläser bort fran vindöppna stal- 
len, dar den ej finner nagot faste, och hopar sig tili 
mer eller mindre mäktiga drifvor i sänkorna och â 
andra mer vindskyddade stallen eller dar föremäl sta 
i vagen für snöns vidare framfart. I stör skala sker 
detta, när i ett bergmassiv dels direkt genom neder- 
börd, dels genom yrsnö snömassor hopa sig i sänkorna 
mellan topparne och ge upphof tili glacierer eller 
väldiga, aldrig smältande snödrifvor. A smâkuperad 
terräng lägger sig snön efter samma princip, ehuru 
i mindre skala: drifvor hopa sig i de vindskyddade 
sänkorna, medan smäkullarnes krön förbli snöfria eller 
endast täckta af ett tunnt snölager. 
Att denna omständighet utöfvar ett mycket vik- 
tigt inflytande pâ växtformationernas sammansättning 
och gruppering, hade förf. tillfälle att iakttaga under 
somrarne 1900 och 1901 sasom deltagare i den af 
A. Hamberg ! ) ledda naturvetenskapliga undersökniu- 
gen af Sarjekfjällomrädet, beläget i Lule Lappmark 
mellan Stora och Lilla Lule älf pâ ett afstand af om- 
kring 6 mil frân norska gränsen. Det 20 kvadrat- % 
meter stora omradet, som utan tvifvel utgör Sveriges 
mest utpräglade högljällstrakt, iunesluter en mängd 
toppar af mellan 1,700 och nagot öfver 2,000 meters 
höjd, bland hvilka den högsta är Sarjektjakko (2,091 
m. ö. h.). Inom detta omrade finnes ett huudratal 
l ) Jmf. A. Hamberg, Sarjekfj allen. En geografisk undersök- 
ning (Ymer 1901, H. 2 och 3). 
Bot. Not. 1902. 
17 
