245 
heten mycket ogynnsam, sa att vintern vid sitt inträde 
med vâldsam hand tvärt afbrôt en stor del af väx- 
terna i deras for denna vegetationsperiod anna ej af- 
slntade funktioner. Första gangen jag beträdde fjäll- 
heden däruppe var den 27 juni pä den lângsluttande 
(lutning nng. 10 °j sydsidan af Porretitjäkko i södra 
delen af undersökningsomrädet. Snösmältningen pâ- 
gick har soin bäsfc, och de allra tidigaste värväxterna: 
Empetrum , Arctostaphylos alpina och Rhododendron 
lapponicum stodo just vid denna tid i blora. Slutt- 
ningen var kuperad models lâga kullar och äsar, och 
man künde ej undgâ att frapperas af att fjällheden 
här var ett veritabelt lapptäcke af olika växtsam- 
hällen: pâ en y ta af nâgra 10-tal kvadratmeter mötte 
de mest oiikartade samhällen, och Vegetationen befann 
sig dar i den mest oiikartade grad af utveckling. 
Kullarnes och âsarnes krön voro klädda med en tât 
vegetation af lâga buskar: Betula nana , Juniperus , 
Empetrum med ett bottenskikt af tätt sammanträngd 
Dicranum (mest fuscesccns), biandad med Nephroma 
areticum, Cladonia silvatica , Cladonia uncialis , Stereo- 
caulon paschale , Lccanora tartarea (sorn öfverväxare). 
Nedanför detta busksamhälle voro kullarnes sidor 
klâdda af ett Myrtillus M?yra-samhälle, bestâende af ym- 
nig — ri kl i g Myrtillns niyra med inströdda: Solidago Virg- 
aurea , Hieracium alpinum , Sibbaldia pi ocumbens, Pedi- 
cular is lapponica (parasit pâ Myrtillus ), Phyllodocc coe- 
rulea , Salix herbacea , Lycopodium alpinum och med 
ungefär samma markbetäckning som i busksarahället. 
Sänkornas botten intogs af ett grässamhälle, hvars 
mest karaktäriska konstituenter voro: Air a flexuosa, 
Anthoxanthum odoratum , Festuca ovina , Poa alpina, 
Luzula nigricans, Carex rigida, Carex Persoonii; äfven 
här voro inströdda Örter sâsom: Solidago Virgaurea, 
Ghaphalium norvegicum , Hieracium alpinum, Trienlalis 
europæa , Sibbaldia pr ocumbens, men bottenskiktet var 
här föga utbildadt. 
