250 
hvarandra i samhället, ouh en ellei’ fiera af arterna 
kunna dar fattas, utan att samhällets karaktär där- 
igenom förändras. I själfva verket finner man ocksa 
magrare samhällen af detta slag, dar man endast ser 
sterila Empetrum - mattor jemte uppstickande skott af 
Salix herbacea, Myrtillus uligiuosa och Junens trifidus. 
Mattan af Cesia och lafvar är sig däremot oföränder- 
ligt lika. I mina anteckningar har jag därför be- 
nämnt detta samhälle Cesiolichen-samhället '). 
Detta märkliga samhälles bebyggare äga manga 
gemensamma drag, i första hand de, som sta i sam- 
band med den xerofila konstruktionen. Kärlväxterna 
kunna indelas i följande typer : 
A. Lignoser med ofvanjordiska skott, mattfor- 
migt växtsätt, ringa eller ingen vegetativ förökning; 
a) öfvervintrande blad: Azalea procumbens^ Dry as 
octopetala (mer sällsynt), Diapensia lapponica , Empe- 
trum nigrum , Andromeda hypnoides , Rhododendron lappo- 
nicum (mer sällsynt förekommande, blad 2-ariga); 
b) pa hösten vissnande blad: Arctostophylos alpina 
(de vissna bladen kvarsitta öfver vintern, blommorna 
framkomma pa varen füre bladen); Betula nana. 
Alla dessa äro försedda med en hufvudrot med 
kort rothals, som strax under jordytan förgrenar sig, 
vanligen (mycket tydligt hos Azalea och Diapensia ) i 
ett antal likstora, ât alla sidor utspärrade rotgrenar, 
hvilka ej gâ djupt i morängruset, oaktadt de kunna 
ernâ en betydlig längd. Grenarna, utbredda pä mar- 
*) G. AndeüSSON [Zur Pfianzengeojjraphie der Arktis p. 19 
(Geogr. Zeitsohr. herausgeg. * von A. Hkttner) indelar den arkti- 
ska Vegetationen i ‘‘zwei grosse Gruppen von klimatischen Pfian- 
zenvereinen: die Tundra und das Polsterfeld.” Cesiolichen-sam- 
liället torde sortera under den senare gruppen. A. Cleve’s ’Pol- 
sterheide’ [Z. Pflanzenleben in nordschwedischen Hochgebirgen. 
Bihang till K. Svenska Vet.-Akad. Handl. Bd. 26. Afd. III. N:o 
15] afviker just ifräga om det. som gör Cesiolichen-samhällets fy- 
siognomi sä ytterst konstant, näml. markbetäckningen, savida föl- 
jande uppgift p. 26 är exakt: "wo Kryptogamen nicht durchaus 
fehlen , sind es krüppelige Flechten, welche die Bodenschicht aus- 
machen”. 
