251 
ken, äro hos alla arterna mer eller mindre rikligt 
rotsläende, hvarigenom växten kan bibehâllas vid lif, 
äfven om primroten bortdër. Nâgon egentlig vegeta- 
tiv förmering uppstâr dock icke pâ detta satt, enär 
dessa frigjorda grenar befinna sig pâ ett alderdomligt 
stadium och sâ smâningom äfven bortdö. Hos de 
spalierformigt utbredda lignoserna bortdör grenarnas 
öfversida ofta ända in till centrum, under det att den 
skyddade undersidan förblir fullkomligt frisk. 
B. Lignoser med stark vegetativ förökning mo- 
dels utlöpare, skottsystemet till större delen doldt i 
marken a) med öfvervintrande blad: Vaccinmm vitis 
idæa b) med pâ hösten affallande blad: Myrtillus uli- 
ginosa , Salix hcrbacea. De ur marken uppstickande 
assimilationsskotten liöja sig endast 1 à 2 cm. öfver 
densamma. Säväl Myrtillus uliginosa som Vaccinmm 
vitis idæa hafva mycket smâ blad. 
C. Gras: Festuca ovina , J uncus trijidus, Luzula 
arcuata , Carex rigida , ( arex rupestris (mer sällan före- 
kommande). 
D. Örter: Pedicularis lapponica , Polygonum vivi- 
parum , Silene acaulis. 
De ofvannämnda grasen spela i samhället en 
mycket större roll än örterna, af hvilka endast Silene 
acaulis synes tillpassad for ett lif i Cesiolichen-sam- 
hället. Till sin habituella organisation öfverensstäm- 
mer den med de mattformiga lignoserna. Den växer 
i täta tufvor och utbildar rötter frân grenarna, ehuru 
ej rikligt. Silene acualis âger en mycket läng, spar- 
samt förgrenad pälrot: till en liten tufva endast 6 
cm. i genomskärning uppgräfdes en pâlrot af 125 
cm. längd, smal (vid rothalsen endast 2 mm. i ge- 
nomskärning) med fâ och svaga sidogrenar. Roten 
växte snedt nedât i marken, sâ att den. oaktadt sin 
längd, ej gick synuerligen djupt. 
Öfriga Örter spela i Cesiolichen-samhället en obe- 
tydlig roll: Pedicularis lapponica , som här befanns 
