255 
fintliga snöläget. Ordet ’snöläge’ begaguas här som en 
försvenskning af det norska ’sneleje’, h vanned menas 
ett stalle, dar snön länge ligger kvar under somma- 
ren. Hvar och en, som besökt vara fjälltrakter, torde 
vara förtrogen med dessa lokalers karaktäristiska växt- 
lighet af saftiga Ranunculus- och Saxifraga- arter. Pa 
moränkullarnes nedre sluttningar tinner man icke 
sällan äfven snölägets växter ordnade i zoner allt- 
eftersom de tala snön, hvilken i nedre delen af snö- 
läget plägar kvarligga längre an i öfre delen. 
Innan jag öfvergär tili en skildring häraf, vill 
jag emellertid framhâlla, att i Sarjekfjällen före- 
komma tvenne tili sin natur väsentligen olika slag 
af snölägen, hvilket i första hand tyckes bero pa hur 
snödrifvan är placerad. Ligger snödrifvan pâ en ku- 
perad slätt, blir smältvattnefc ej rinnande, utan stag- 
nerar, emedan marken nedanför kullen är plan. Vatt- 
net tränger sâ smâningom ned i marken eller bildar 
sma vattensamlingar mellan moränkullarna. Markens 
frigörande frän snön försiggar uppifrân nedat, allden- 
stund den mesta snön ligger vid kullens fot. Som 
ett exempel pä ett dylikt snöläges vegetation vill jag 
anföra en stândortsanteckning fran ett snöläge vid 
Mikajokk, 900 m. öfver hafvet, den 20 juli 1900. 
Snön hade nyss smält och isskorpfragment lago fläck- 
vis ännu kvar. 
Salix herbacea: riklig, i knoppstadium. 
Pgrola minor (?) enstaka sterila rosetter med öfver- 
vintrade rödaktiga blad. 
Sibbalclia procumbms : enstaka; med smâ, i början gul- 
hvita, sedan rödfärgade knoppar. 
Oxgria digyna: enstaka. 
Alchemilla alpestris: enstaka individ med 1 à 2 une: a 
blad. 
Gnaphalium supinum: tunnsadda rosetter. 
Ranunculus nivalis : enstaka individ i knopp. 
Carex rigida: tunnsadd, med blad, som i spetsen voro 
