261 
nivâer är, jämförd med laffloran pafallande artfattig 
och représenteras hufvudsakligen af de nu nämnda 
bägge arterna, hvilka i gengäld uppträda i oerhördt 
frodiga tufvor. Dessa hänga inkilade mellan stenarna 
utan nagot underlag af jord. Bacomitrium ser man 
ofta i meterbreda mattor öfvertäcka stenuren. Pä Sar- 
jeks topp-plata fann jag utom dessa bägge mossor An- 
dreæa petrophila, Gesia corallioides och en liten Gritn- 
mia- art. 
Hvad som framför allt satter sin prägel pa sten- 
ursvegetationen pa topparna är emellertid de stora 
präktiga Gyrophora- arterna. Dessa sitta fästade pä 
stenarne pa samma satt som Umbilicaria pustulata med 
en häftskifva eller en med häftskifva försedd fot, som 
uppbär den utbredda balen. Pa Sarjektoppen växte 
följande fyra former : Gyrophora anthracina , vellea, Inir- 
suta och hirsuta ß grisea. En af Hamberg pä sydslutt- 
ningen af Akkavare insamlad Gyrophora hirsuta hade 
dimensionerna 20 X 13 cm. Gyrophororna äro i fuk- 
tigt tillstând sega, i torrt tillstand knastrande spröda. 
Af lapparne ha de fatt den karaktäristiska benäm- 
ningen :, stenskinn”. 
Den nu skildrade moss- och lafvegetationen finner 
man öfverallt pa stenuren a snöfri terräng â större 
höjd i fjällen. Hvarenda tumsbredd af stenarna är 
öfvertäckt med skorp- och bladlafvar. Gyrophororna 
möta här ständigt, desto frodigare ju högre upp man 
kommer. Chandonanthus och llacomürnim likasä. Att 
ej den betydliga höjden öfver hafvet, blästen och köl- 
den sätta nägon gräns för moss- och lafvegetationens 
utveckling, visas med all önskvärd tydligbet af Vege- 
tationen pa Sarjektoppen. Betingelserna för densam- 
mas trefnad äro, som redan nämndt, att söka i den 
pa dessa höga nivâer râdande rikliga nederbörden och 
luftfuktigheten *). 
') A. Hamberg 1. c. pag. 85. 
