262 
Kâtokaise är ett berg, som höjer sig omkring 
1.900 meter ö. h. Sluttningen har den vaniiga fro- 
diga stenursvegetationen och kärlväxterna gä där (pä 
sydsidan) synnerligen högt. Berget har en vidsträckt 
topp-plata, där snön kan fa fäste. Här voro vegeta- 
tionsförhällandena heit annorlunda: stenuren saknade 
nästan heit och hallet växtlighet. Stenarna voro nak- 
nä, endast h. o. d. sags. en torftig lafprotothallus. De 
fläckar med vittringsgrus, som fannos i mängd, sak- 
nade likaledes växtlighet. Den enda växt,, som fro- 
dades i denna stenöken, var den svartbruna Andrecea 
Blyttii , som här och där i stora tufvor öfvertäckte 
stenarna. Den var pä sina ställen mycket ymnig. 
Denna mossa uthärdar snöbetäckningen i högre grad 
an nâgon annan växt i dessa trakter och far säker- 
lig-en ofta uthärda under snön en hei sommar utan att 
bli barlagd. Pâ mänga lokaler torde dess sommar i 
lyckligaste fall räcka endast ett par veckor. 
Fig. 2. Konturen af Tjäura-fjällets sluttning sedd fran Lu- 
leavagge-glac.ieren. 
Lika torftigt beväxt som a Kâtokaise-platân fin- 
ner man stenuren öfverallt pa de större höjderna i 
Sarjekfjällen, när terrängförhallandena äro sadana, att 
snöläge tippstar. Fig. 2 visar den ungefärliga kon- 
turen af sluttningen af det mer än 2,000 m. höga 
Tjäura, sedd frân Luleavagge-glacieren. I sänkorna 
