2 
a) Begge standen tillhörande samma art (t. ex. de 
i Hot. Not. 1890 ski. 260 och 264 omtalade 
tallarne *) och granarne ; rotter af 2 - fiera 
granar o. s. v.) : 
b) Standen tillhörande olika arter (se nedan!). 
Af de samma nväxningar hos barrträd, om hvil- 
ka jag nn vill nämna nägra ord, bildar den ena en 
kombination af de tvenne, ofvan under Aa« och Aa (4 
anförda grupperna. Den karakteriseras nemligen 
deraf, att tvenne eller Hera organ af samma slag (gre- 
nar), som nedtill sammanvuxit, ett stycke högre upp 
äro frân hvarandra fria, för att längre upp ater före- 
nas. Dylika fall äro säkerligen sällsynta i fria na- 
turen: sâsom exempel härpa kunna anföras de af Torpin 
i Ann. cl. scienc. naher. XXIV (1831) tab. 17 afbildade 
tvenne sparris-nyskotten, hvilka upp- och nedtill sam- 
manvuxit, men ett stycke nedanom spetsen äro sins 
emellan alldeles fria ; den af Schübeler i Vinci . Norveg. 
p. 153 afbildade granen ; stândare med strängarnes ne- 
dre delar och knapparne förenade o. s. v. **). 
Ett synnerligen anmärkningsvärdt fall af dylik 
sammanvaxning har iakttagits hos en tall ***) â Mal- 
by boställes skogsmark i Wester-Fernebo socken (West- 
manland). I Bot. Not. 1890 sid. 262 — 264 f) har jag 
*) Tvenne liknande tallar finnas afbildande i Schübeleu, Vi- 
rid. norveg. sid. 149. 
**) Svärt nog är stundom att afgôra, huruvida man har fram- 
för sig en dubbel sammanvaxning eller en klyfning. — Den i Til- 
ïœg til Virid. norveg. sid. 16 af Schübeler afbildade talion torde 
hafva sin pâ midten i tvenne cylindriska stycken pâ längden de- 
lade stam att tacka en klyfning, mâhânda af menniskohand. 
***) Genom en tidningsnotis uppmärksamgjord pâ detta märk- 
värdiga träd, hänvände jag mig för närmare upplysningars vinnan- 
de tili Heinmansegaren J. A. Pettersson i Hedâker, pâ hvilkéns 
klara och noggranna beskrifning det i det följande meddelade grun- 
dar sig. 
Jag begagnar tillfället att tili min derstädes intagna lilla 
uppsats om Skandinaviens barrträd göra ett litet tillägg beträftan- 
de granar med mycket tät krona (jfr. sid. 259 och 260). Professor 
