17 
synnerligen rik pâ torf-fylda depressioner, som kila 
sig in mellan de i allmänhet med pineta hylocomiosa 
bevuxna grus-kullarne eller sandfälten. Dessa mossars 
nutida vegetation bestâr af sphagneta i olika utvecklings- 
stadier. Ej sä sällan har utvecklingen kulminerat i 
pineta sphagnosa. 
De fiesta upländska torfmossar, som ligga ne- 
danför Litorina- gränsen, ega icke detta utseende. Om 
vi lemna ur sigte, att en stor del äro uppodlade eller 
halla pa att ntdikas, och endast tänka pâ deras ut- 
seende före menniskans ingripande samt pâ de ännu 
ej af knlturen vidrörda torfmossarne, utgöres Vegeta- 
tionen af AAVr-formationer, i hvilka Amblystegierna 
spela en växlande roi, men lialfgräsen alltid stâ tätt 
och yppigt *). 
Yi skola nu undersöka den underliggande torf- 
vens beskafienhet. 
Hvad den nyss förut nämda mossen vid Borken 
angâr, har jag (Bot. Not. 1. c. pag. 195) visât, 
att dess öfversta dèlar utgöras af en stärkt för- 
multnad, pâ trädfragment rik ’’grastorf”. Troligen 
ha nu fullständigt förmultnade Amblgstegia deltagit i 
dess bildning. I dess understa delar fans ett stubb- 
lager af tall , gran , ek och al. Under denna torf lâg 
ett ganska mäktigt lager af en torfart, som jag be- 
näinde Pkragmitcs- torf och som i sin ordning hvilade 
pâ Bhabdonema-gjttj&. Mossen var belägen i en ut- 
dragen dalgâng, som lutade nâra 10 meter pâ unge- 
fâr 1,5 kilometer. Pâ grand af dessa topografiska 
*) Naturligtvis saknas ej 5p/<flf/rmm-formationer alldeles pâ 
de försumpningar, som ligga under L. gränsen. Sâ âr t. ex. en 
torfmosse, som upptar bottnen af en nedom L. gränsen liggande 
âsgrop söder om Flottsund, bevuxen med ett pinetum sphaynosum. 
(Jmfr. A. Gr. Höc.bom. Yägledning vid geologiska exkursionen i 
Upsala omgifning. Upsala 1891 pag. 23). Synnerligen allmänna 
äro de emellertid icke. 
Bot, Notis . 18b'2, 
2 
