31 
temligen omständligt genom att âterupprepa dels vissa 
punkter af denna min uppsats, i kvilka jag anser mig 
af hr. Hedlund hafva blifvit missuppfattad, dels vissa 
delar af' hans kritik. 
Herr Hedlund säger: ”1 en uppsats: Om före- 
komsten - — ■ — — har författaren sökt visa att en 
del lafvar lialla sig till vissa substrat därföre, att det 
pâ andra substrat finnes bakterier, soin ’’angripa” de- 
ras ’’lafanlag” (1. c. p. 27). Emellertid äro bögst fä 
fall kända, dâ bakterier angripa och förstöra lefvandc 
växtdelar, och ännu har ingen iakttagit nägot dylikt 
beträffande lafvarne. livilka genom de syror, de in- 
nehâlla, torde vara väl skyddade mot dem. 11 
Forst maste jag päpeka, att den absurda sam- 
manställningen ”deras (d. v. s. en del lafvars) lafan- 
lag 11 heit och hallet far stä för den ärade författarens 
räkning. I den enda punkt (pag. 27), der jag an- 
vändt det för öfrigt temligen olämpliga ordet ’’lafan- 
lag”, star ’’och angripa naturligtvis äfven här lafanlagen 11 . 
Herr Hedlünd hänvisar tili sidan 27 i min upp- 
sats. Jag skall anföra nägra bitar af, hvad jag der 
sagt : 
— ”huru ödesdigert diverse svampar, framförallt 
bakterier och olika mögelarter, bruka härja i dessa 
kulturer och just i deras första utvecklingsstadier.” 
— "Nu later det sig mycket väl tänka, att sten- 
lafvarne pâ sitt naturliga substrat besväras af ett 
jemförelsevis ringa antal sädana fiender, bland hvilka 
det för öfrigt genom framtida forskningar kanske skall 
visa sig, att äfven andra organismer ingä.” 
— ”Pä i fria naturen liggande bart trä infinna sig 
i allmänhet svamparne snart och i stör massa. Bland 
dem finnas kanske här sädana, för hvilka de unga 
stenlafs-individen, som söka rotfäste, mäste duka under" 
— "förruttnelsebakterierna — göra det otjenligt 
för dem och flere andra svampar.” 
Jag har, som synes, flere ganger endast pâ den- 
