63 
hvilka de öfriga i olika grad ausluta sig. Dessa ba- 
da äro süvaticum-typen, hos livilken innovationen sker 
genom öfvervintrande bladrosetter, och umbellatim- ty- 
pen, hos livilken den sker genom slutna knoppar. *) 
Mellan dessa bada innovationssätt finnes en serie öf- 
vergängar och tili följd deraf en serie morfologiska 
typer, hvilka dock till stör del kunna utan större 
svarighet hänföras tili nagra fa hufvndslag Den of- 
vanjordiska stammen star i stört sedt tili innovations- 
sättet i det bestämda förhallandet, att ju mera ut- 
vecklad den öfvervintrande rosetten är, desto mera 
tenderar den under en följande vegetationsperiod ut- 
vecklade stjelken att förkorta de nedre internodierna 
och sâlunda bilda en bladrosett vid sin bas, hvarvid 
den pa samma gang far allt färre och af allt mera 
langsträckta internodier skilda öfre stjelkblad; deremot 
ju mera typiskt innovationen äger rum genom slutna 
knoppar, desto bladrikare blir stjelken ocli pa desto 
större afstand sitta de nedre ■ stjelkbladen, hvilka sâ- 
lunda ej bilda en rosett och derjemte tidigt bortvissna. 
Pa samma satt ju mera typisk den öfvervintrande blad- 
rosetten är, desto bredare äro stjelkens följande är 
utbildade basalblad, livaremot dessa hos former med 
väl utvecklade slutna knoppar äro i samma man smala 
och sma. * 
Man har sâlunda inom nyssnämda grupper att 
urskilja följande med innovationen i samband staende 
morfologiskt-biologiska typer : 
Typ. I. Süvaticum-typen. Innovation genom öl- 
vervintrande bladrosetter. Den under följande vege- 
*) Under säregna omständigheter t. ex. tidiga höstar. da rosetter- 
na ej hinna utbilda sig eller linder milda höstar, livarigenom de 
för öfvervintring bestämda rosetterna proleptiskt utveokla sig tili 
blommande stjelkar, kunna former af den första typen sâsom C. v. 
Nägeli papekat öfvervintra med slutna knoppar. Hos former af 
nmbellatum- tj r pen och närstaende utväxa ibland under milda höstar 
de slutna knopparne tili sma rosetter, hvilka öfvervintra. 
