69 
stâ unibéllatum ocli rigidum-typens former till livarandra 
i ett dylikt sammanhang. 
Dâ det nu fôrhâller sig sa, att slägtskapen i en 
större mängd fall ej kan mätas efter den morfologiska 
/ utbildningen utan tvärtom visât sig gâ i en annan 
. rigtning, sä vore det naturligast, hvilket i en fram- 
tid nog kommer att ske. att systematiskt samman- 
ställa dylika beslägtade men morfologiskt olikartade 
former. Men -da en stör mängd formers slägtskaps- 
förbällanden ännu äro outredda och sa mânga ännu 
äro för vetenskapen aldeles okända, synes det mig 
mera praktiskt att tills vidare i likhet med äldre för- 
fattare sammanhalla dessa pa den morfologiska bygg- 
naden grundade kollektivarter, da de alltid tili sitt 
yttre utseende äro lätta att igenkänna, än att, pa 
grund af livad man redan vet, endast delvis vid- 
taga en naturlig anordning. Dock bör i hvarje fall 
alltid, sä langt man fatt det klart, den naturliga slägt- 
skapen papekas. 
Dessa ofvan omtalade typer förhälla sig icke blott 
i morfologiskt afseende utan äfven i sitt förekomst- 
sätt, blomningstid o. s. v. biologiskt olika. 
Former af silvaticum-tygen älska företrädesvis 
halfskuggiga och fuktiga lokaler med mindre rik ört 
och gräsvegetation, hvilken skulle beröfva den vid stjelk- 
basen samlade bladrosetten det nödvändiga ljuset. 
De bebo företrädesvis m. 1. m. denuderad mark pa 
öppnare ställen i barrskogar, ekbackar, lundbackar 
m. fl. dylika ställen. De uppträda i största rikligket i 
bergstrakter och äro mera alpina än öfriga typer. De 
blomma tidigast af alla frân midten af Juni tili början 
af Juli och halla härvid tili stjelkens längd jemna 
steg med den omgifvande och samtidigt blommande 
Vegetationen. I samband med förekomstsättet och 
blomningstideir stâ sâsom hos subcœsùi m-typen in- 
florescenscens vidd och glesliet. Hos subvulgatum- ty- 
pen som blommar nagot sednare och pa mera träd- 
