87 
Kuntze, Otto, Revisio generum plant arum vàs- 
cularium omnium at que cellularium multarum secundum leges 
nomenclaturae internationales cum enumeratione plantarum exo- 
ticarum in itinere mundi collectarum. 1891. CLY -j- 1011 sid.8:q. 
Det är icke mindre an en liten revolution, som förf. vil 1 
företaga. Indragna äro 151 slägten till följd af liomonymi, 
änyo namngifna 122, med riktiga nainn försedda 950; af pri- 
oritetsskäl äro 1,600 arter änyo namngifna samt 30,000 ar- 
ter förda tili andra slägtnamn. Yi tro, att förf. betydligt 
misstag® sig i sitt hopp om, att en gang för alla hafva 
grundligt genomfört prioritetsprincipen pâ alla hitintills gif- 
na fanerogam-slägten (och mânga kryptogamer), sa att icke > 
nàgra ändringar härefter behöfva ske. Hvarför ban kommit 
till ett sä stört antal förändriugar, beror pâ det sätt, hvar- 
pâ ban tillämpar de äfven af honom i allmiinhet godkända 
;, 'De Candollska lagarne”, samt pâ alla de tillägg ban gifver dem. 
Pariserkongressen 1867 antog Linnks arbeten som utgangs- 
punkt för nomenklaturen, men sedan bar De Candolle i Nouv. 
liemarq. s. 1. Nomencl. bot , 1883, utvecklat skälen, för att 
antaga Ltnnés Systema nat. ed. 1 1735 som utgaugspunkt för 
de stora afdelningarne i växtriket, sS. Cryptogamia, men för 
slägtena Genera plant, ed. I 1737 ocli för arterna Species pl. 
ed. I 1753. OK. (sä förkortar förf. sitt namn) däremot ut- 
gär frän Syst. nat. ed. I 1735 för slägtena, efter att hafva 
visât det olämpliga i att för slägtena gä tillbaka tili Tour- 
nefort, Inst, rei herb. 1700 eller tili den franska uppl. 1694 
eller ed. tert. 1719. Den första upplagan af Linnks Syst, 
nat. är ytterst sällsynt.. Heia botaniska systemet är enligt 
OK. tryckt i tabellform pâ 2 imperialfoliosidor, som tillsam- 
mans' utgöra 1 m. i bredd och 60 cm. i höjd. OK säger, att 
slägtnamnen dar icke kunna betraktas som nomina nuda, 
emedan de stâ pâ sin plats i de särskilda ordningarne ocli 
klasserna. Äfven gruppkaraktären meddelas dar äfven, lik- 
som äfven ofta synonymer, ocli ofta citeras vid slägtnamnen 
äldre författare, sâ vida det ej gällde allmänt bekanta vaster. 
Ett auktorscitat, säger OK., ersätter som bekant diagnosen, 
emedan den hänvisar tili en tidigare beskrifning eller afbild- 
ning. Men af OK:s beskrifning pâ Linnks Syst nat. ed. prin- 
ceps 1735 tyckes fr am g â , att Linné sj elf ej uppfattat arbetet 
sasom grundläggande för slägtena, hvilket ju tydligen främ- 
gâr deraf, att L. ansäg sig berättigad att i Genera pl 1737 
ändra 50 af de 1735 anförda slägtnamnen. Da man för 
slägtena ej skall gä tillbaka längre an tili Linné, bör man 
ocksä hafva ansprâk pâ att i Linnks arbeten fa se diagno- 
