91 
Hab.: Suède méridionale: Westergötland, Sandhem, Sjö- 
backsjön (O. Nordstedt). 
Par son port, cette espèce rappelle le F. hypnoides, 
mais ses feuilles carénées-condupliquées la rangent dans la 
section des Tropidophyllœ. Elle diffère du F. antipyretica et 
des formes voisins, par son faciès, ses feuilles écartées, éta- 
lées et ses cellules à parois plus épasses, celles des angles 
plus dilatées et très apparentes“. 
Blytt, A., Nye b i drag tih kundskaben om kar- 
planternes udbredelse i Norge. (Christiania Yidenskahs Selsk. 
Forh. for 1892. N:o 3, 73 sid.). 
Ur detta arbete vilja vi liai' endast framhâlla nâgra fâ 
växter, oaktadt bland de “nya lokalerna“ det nog âr mângen 
dessutom, som künde förtjena att framhâllas, t. ex. Carex 
holosfoma, som funnits pâ annu ett par stallen. En ny un- 
derart âr Calamagrostis stricta * atrorubens frân Nordreisen 
och Alten; den afviker frân hufvudarten genom smalare och 
längre skärmfjäll och isynnerhet genom borstet, som nästan 
när upp tili skärmfjällens spets. Ar kanske hybrid. Lik- 
nar mycket den sibiriska C. obtusala Trin. 
Alopecurus gcni-calatys * fulvus Bl. Norg. Flor. p. 68 (an 
L.) anses h'är tillhöra A. fulvus som underart : intermedins. 
Nya varieteter äro: Elymus arenarius L. ß triticoides. 
Spica elongata laxiuscula 0,13 — 0,18 m. longa, spiculis 4-flo- 
ris, solitariis, infimis cluabus interdum geminis. Alteidet pâ 
Fugleholmen. 
Myosotis palustris ß parviflora. 
Nya hybrider äro: Convallaria Landmarkii ( ('. multi- 
flora x polygonatum). och Saxifraga opdalensis (S. ctrnua 
x rivularis.) 
Förf. anser visserligen nu, att Calamagrostis Vseudo- 
phragmites hör förenas med C. pliragmitokles, nlen att C. 
rubicunda, nutans, elata cch pulchella Bl. Fl. förtjena .att 
bibehällas som underarter. Fiatine Alsinastruni är i sen are 
tid införd raed fartyg frân Tyskland. Det intressantaste fyn- 
det synes vara den för nordeuropas Hora nya 
öentiana Hlirscri Lap , Öisätsäter pâ gränsen mellan 
Fyrrisdal och Sätersdal ofvan trädgränsen pâ fjällöfvergän- 
gen tili Findöla tillsammans med Ci. purpurea. Frân den 
sistnämnda skiljes den icke blott genom rent gul blomkrona, 
utan äfven genom att kronas flikar äro smalare och spetsigare, 
5 — 7 mm. hreda, da de hos purpurea äro mycket bredare, 
pâ midten 8 — 10 mm. Flikarne synas hos den senare vara 
