133 
Nâgra ord om substratets betydelse för lafvarne. 
Af T. Hedlund. 
I en uppsats: ”Om bâlbildning genom pycnoco- 
nidier bos CatilMria prasïna (Fr.) ocb C. denigrata 
(Fr.)” i Bot. Not. 1891 p. 186 — 211 framhöll jag 
som natnrligt, att lafvarne hemta en del af sin näring 
nr vatten, som frân substratet medför âtskilliga lösta 
bestândsdelar 1. c. p. 208 — 209 *). Men olika lafar- 
ter ega mer eller mindre olika bekof, ocli bvar ocli 
en kan endast förekomma pâ sâdana platser, dar dessa 
nppfyllas; pâ samma satt som t. ex. livar je fanerogam 
for sin utveckling ocli trefnad sâsom första vilkor for- 
drar en sâdan jordmân, som kan förse lionom med 
nödiga näringsämnen. Den ena lafarten fordrar sâsom 
växtplats döda, multnande organiska ämnen af en viss 
beskaffenhet, en annan ett kalklialtigt underlag o. s. v. 
För den ena arten är ett visst ämne nödvändigt för 
hans existens, för en annan kan det vara förmänligt, 
men kan möjligen äfven nndvaras eller kanske ersät- 
tas af nâgot annat. T manga fall (och kanske alltid) 
torde lafven själf bidraga tili bildning af i vatten lös- 
liga salter genom nagon eller nâgra af honom utsön- 
drade syrors inverkan pâ underlaget eller de partik- 
lar, mellan hvilka hans liyfer framtränga. Och det 
är ej osannolikt, att dessa salter ingä sâsom nödvän- 
dig beständsdel i de näringsämnen, han upptager med 
vattnet. Det är t. ex. en mycket vaulig företeelse, 
att pâ kalk förekonnnande lafvar, sä att saga, äta 
ned sig i kalken. Pâ grand af den oerhördt läng- 
samma tillväxt, lafvarne i allmänket ega, är deras 
behof af näring jämförelsevis ringa, och lafvar finnas, 
som, förutom den näring de hämta direkt' nr lüften, 
kunna lefva af den, som t. ex. lemnas dem af det 
tnnna öfverdrag af hvarjehanda partiklar pâ } T tan af 
*) Jmf. äfven Th. M. Fries: Genera Heterolichenum Europæa 
recognita. Upsaliee 1861 p. 6—9. 
