135 
dessförinnan icke huimit rtittna ned. I nordliga ock 
högt belägna trakter, dar ved som bekant kan lig'ga 
en lang tid utan att rnttna ned, blir derför ocksa 
möjligheten större för stenlafvar att sla sig ned pa 
densamma. Erfarenlieten visar äfven, att stenlafvar 
vanligare uppträda pa gammal ved i sädana trakter. 
Ett anmärkningsvärdt förkällande vid stenlafvar« 
förekomst pa gammal ved är, att flere ofta förekom- 
ma i sällskap. Sa var t. ex. förkällandet vid det 
ofvan anförda fyndet i Helsingland. Ock bland de 
värdefulla sändningar af lafvar fran Ostergötland, bvil- 
ka jag erhâllit frân D:r J. Hulting, fann jag en gam- 
mal vedbit, pä kvilken Lccidea macrocarpa ock Lcca- 
nora polytropa var. illusoria växte. Bäda dessa laf- 
var tillsammans kar jag äfven sett insamlade af Fil. 
Kand. A. Berg ”pâ eksyllar â jernvägen” vid Bund 
(jmf. Bot. Not. 1890 p. 169). Andra exempel att 
förtiga. 
Understundom är det med vatten, som sandpar- 
tiklar tillföras veden, kvarigenom stenlafvars uppträ- 
clande pa densamma möjliggöres *). 
Dä jag i min ofvannämda nppsats var inne pa 
frägan om en lafs näringsupptagande fran substratet, 
ansäg jag mig böra försvara denn® vanliga asigt geilt 
emot andra, som framstälts af Fil. Kand. R. Serxan- 
der i en nppsats: ”Om förekomsten af stenlafvar pä 
gammalt trä” i Bot. Not. 1891 p. 17 — 33. I mitt för- 
svar (1. c. p. 209, not) riktade jag äfven en anmärk- 
ning mot kerr S:s pâstâende, att bakterier angripa 
ock förstöra stenlafvar, da de vilja sla sig ned pa 
gammal ved. Att mögelsvampar kunna angripa ock 
förstöra lefvande lafvar, var ett pâstâende af kerr S., 
mot kvilket i ock för sig jag in gen ting kade att in- 
vända. Dä jag emellertid ej ntvecklade mina pâstâ- 
enden i form af en kritik af kerr S:s nppsats, blef 
*) Jmf. Tii. M. Fries: Lichenograjihia Scandinavica. p. 505. 
V 
