139 
uppsats som i sitt ’’Genmäle” framstalt nâgra funde- 
ringar, som forefalla egendomliga. For utredande af 
derma fräga kan jag endast anföra, hvad mina egna 
undersökningar gifyit vid Landen, ehuru jag langt 
ifrân vill tili alla lafvar utsträcka förliällandet Los 
de jämförelsevis fa lafarter, jag i detta afseende un- 
dersökt. Bland dessa märkas följande, namngifna sa- 
som i Th. M. Fries’ Lichenographia Scandinavica : JBi- 
Umbia Nitschlceana , B. melcena , Lecidea asscrcnlonnn, L. 
rhabdogena , CatiUaria ptfksina, C. synothea och C. glo- 
merella. Hos dessa äro pycnider mycket vanligt fö- 
rekommande. Tillsammans med bälen anträffas pa 
substratet stora massor af pycnoconidier och unga my- 
celier, som ur dem uppstatt. Mera undantagsvis har 
jag paträffat en groende spor. Pycnoconidier na hos 
ofvannämda lafvar äro tili tjocklek och äfven tili in- 
nehäll, sävidt jag kunnat se, fnllkomligt lika hyferna 
i de nnga mycelierna. De torde salunda ej kunna 
anses innehâlla nagon reserynäring, och beträffande 
näringsupptagandet eger därföre snbstratets beskaffen- 
het den största betydelse för de unga mycelierna li- 
kaväl som för den mera försigkomna lafbälen. Ock- 
sâ synes i sättet för deras spridning vara sörjdt för,, 
att de vid sin groning komma under sädana förhal- 
landen, som för den laf, de härstamma ifrân, äro gynn- 
samma. Da bälen vid regnväder blir fuktig, fram- 
tränga hopar af pycnoconidier ur pycniderna och fo- 
ras af vattnet omkring bland den mer ell-er mindre 
Gloeocapsa- liknande Protococçus, som i mängd finnes 
pa substratet och lemnar ofvannämda lafvar gonidier. 
Da vattnet bortdunstar, fastliällas pycnoconidierna af 
de mer eller mindre slemmiga algerna. Hos C. syno- 
thea äro dessutom de elliptiska eller aflanga pycnoco- 
nidierna, da de framtränga ur pycniderna, i regel 
omgifna af slem. Eiter vattnets borttorkande bidra- 
ger detta slem att fasthalla pycnoconidierna pa sub- 
