151 
Fig. (l:c, 2:c) 4:b, 5, 6. (Syn. : var tubulosa B.e- 
nitz p. p.; var. oblonga Læst. in sched.). 
3. f. rotundifoUa: folia latissime obovata vel ro- 
tundato-ovata vel suborbicularia, obtusa vel retusa. 
Fig. 2:a, 7, 9, 10. (Syn.: var. crassifolia Læst. p. 
p., fig. 10). Jämför följande form: 
4. f. micr&phylla (Lge) : forma frigida, foliis mi- 
nutis, 1 cm. vix excedentibus, plernmqne rotnndatis. 
Fig. 8. 
3. Fr ulden. 
I Sverige liar läglandsformen i allmänhet aflanga 
bär; dessa äro oftast tvärhuggna och naflade i bâda 
ändar samt svagt 4-sidigt prismatiska (Smaland — 
Bohuslän — Heisingland — Vesterbotten). I utländska 
floror är beskrifningen pâ baren hyad formen angâr 
utelemnad eller mycket knapphändig; att döma af de 
fâ nppgifterna äro baren i mellersta Europa klotrunda. 
Se t. ex. Flora Danica tab. 231: baren stora klot- 
runda; Engl. Bot., tab. 581: ’’berry large, globular”; 
Hegetschweiler (und Heer), Flora der Schweiz 1840: 
’’Beere rundlich”; Neilreich, Flora von Nieder-Oester- 
reich 1859: ’’Beeren kuglig”; Willkomm, Forstliche 
Flora von Deutschland und Oesterreich 1887 (ed. 2): 
’’Beeren grösser, kuglig . . . .” Deremot yttra sig 
de skandinaviska floristerna allmänt om fruktens form: 
de fiesta hafva funnit den aflang, men nâgra fâ an- 
gifva äfven en klotrund form. 
I björkskogsregionen a Dovrefjäll (Jerkind, 900 — 
1,000 m.) fann föredr. den allmännaste formen hos 
bäret (augusti 1889, riklig fruktmognad) vara den 
klotrunda. Äfven fran Grönland beskrifver War- 
ming (Biolog. Optegn., 1, s. 49) bäret salunda: ”. . . 
kuglerundt med en Diameter af 10 — 12 mm”. Men 
pâ Dovre förekommo ymnigt äfven andra fruktformer. 
Efter iakttagelserna derstädes anser föredr. att föl- 
jande fruktformer kunna urskiljas: 
