183 
Sparganium natans. Tjellmo: C. J. Mohlin. 
Spar g api um oligocarpon. Ö. Eneby Ringstad: D:r C. 
Lönnberg. 
Myriopliylljftm spicatum. Motala Charlottenborg: C. A. 
Sandberg. 
Kl. XXII. Salix Lapponum. Âsbo Baltorpsäng i ett 
karr : S. Julin enl. X. Aurelius. 
Bastardfonner inom slägtet Salix mellau uästau alla bar 
förekominande arter âro funna i Linköpiugstrakten af ama- 
nuensen H. Dahlstedt, soniliga äfven af rnig. 
Kl. XXIV. Aspidium cristatum. Linköpiugstrakteu. 
Asplénium ruta muraria. Svinstads prestgârd : X. Aurelius. 
Aspidium spinulosum var. dilatatum. Oinberg Y. Wag- 
gar: P. Dusén. 
Tillâg’g' till ”Nâg’ra ord om substratets betydelse 
för lafvarne”. 
Af T. Hedlund. 
Dâ uppsatsen: Xâgra ord om substrates betydelse för 
lafvarne i Bot. Xot. 1892 p. 133- — 142 var tryckt, kom till 
min kännedom ett référât i Medd. af Soc. Pr. F. et. Fl. F. 
Haft. Ill (1878) p. 174 af fpljande lydelse: 
„Docent J. P. Xorrlin meddelade nâgra af honom gjorda 
iakttagelser angâende de smârre, specifikt stenbyggande laf- 
varne och de fôrhâlfanden, under bvilka desse uppträda pâ 
underlag af annan beskaffenhet, sâsom ved och bark. Sâ- 
daut inträffar i regeln pâ stallen hvarest underlaget i högre 
grad är utsatt för att imprégneras med sand och jordpar- 
tiklar, sâsom i bebyggda nejder, pâ garden vid allmänna far- 
vägar, gamla plank och tak m. m. samt pâ vid stränder befint- 
liga och tidtals under vatten liggande trädstammar. Sand- 
och jordpartiklar synas här utöfva inflytande i synnerhet vid 
de resp. lafvarnes tidigare utveckling. Tillika förevisade tal. 
en pâ fururot i Evo kronopark funnet exemplar af Pyrenop- 
sis granatina , hvilken art tillförene icke päträfFats växande 
pâ annat underlag än sten eller jord.“ 
Jag har velat anföra detta meddelande, som kanske 
undgätt flertalet af de svenska licheuologerna, för att pä- 
peka huruledes en sä skarpsynt, botanist som Prof. Xoublix 
för länge sedan framställt en naturlig förklaring tili sten- 
lafvars förekomst pâ gammal ved. 
