Nâgra för Skandinaviens flora nya hybrider. 
Af Sv. Mukbeck:. 
1. Juncus alpinus Vjll. X lampocarpus Ehrh. 
Rhizom gemenligen starkare förgrenadt an hos 
stamai'terna ; dess diameter intill 2,5 à 3,5 mm, nagot 
större säledes än hos J. alp., nagot mindre än hos 
gröfre former af J. lamp. Strân sasom hos stamar- 
terna antingen trinda eller isynnerhet nedtiil mer och 
mindre hoptryckta, raka, mera sällan bagböjda (sä 
ofta hos J. lamp. ; hos J. alp. i regeln strängt upp- 
rätta), 12 — 60 cm. höga, säledes i allmänhet högre 
än hos J. alj). *), jemte bladen mindre lifligt gröna än 
hos J. lamp., men ej sa mörkgröna som hos J. alp. * i 2 ) 
Blad tydligt ledade, trinda eller hoptryckta. Inflo- 
rescensen liksom hos stamarterna, och särskildt hos 
J. lamp., af ganska vexlande form; vippgrenarne dock 
i allmänhet taget mindre upprätta än hos J. alp. 3 ) 
men tillika mindre utspärrade än hos J. lamp. Blom- 
gyttringar temligen talrika, 3 — 15-blommiga, deras 
diameter 4 — 8 mm (hos J. alp. 2 — 8-blommiga med 
en diam. af 3 — 6 mm; hos J. lamp. 4 — 20-blommiga, 
5 — 10 mm i diam.). Perigonblad c. 2,5 mm langa 
(hos J. alp. nâgot kortare, hos J. lamp, nagot längre); 
de yttre sasom hos stamarterna äggrundt lansettlika, 
*) Den i norra och mellersta Tysklancl etc. äfvensom i Skane 
( Ystadtrakten, Kjeflinge mosse, Hammar vid Christianstad) och 
i Danmark (Fuurseen pâ Sjælland) förekommande, synnerligen ut- 
märkta, senblommiga var. fusco-ater Schreb. (pro sp.) nar dock 
stundom en höjd af 70 cm. 
2 ) Den temligen sällsjmta formen insignis (Fkies in sched.) 
Buchenau är mycket ljust grön. 
3 ) Hos var. fusco-ater ( Schreb.) äro vippgrenarne mer ntstaende. 
Bot. Not. 1892. 
13 
