203 
s. 312 ff., offentliggör Örstejd de résultat, till hvilka 
Iran komnrit yid jemforelse nrellan sin art och Thu- 
illier’.?, och uttalar soin sin rnening, att bägge for- 
merna äro till arten bestämdt skilda. I 'Neuere 
Nachrichten über B. ramatus Thuill.”, Bot. Zeitung 
1870, N:o 7, 8, underkastar Ascherson former af B. 
radiata , af lionom funna i Böhmen, en närmare gransk- 
ning och kommer tili den slutsatsen, att Thuillier’s 
och Orsteds arter maste sammanföras till en enda, dâ 
nemligen de Böhmiska formerna visa alla mojliga 
ôfvergângar mellan bâda. De fiesta senare författare 
torde delà Ascherson’s âsikt. 
Hvad beträffar den pâ Hjelmareskären funna for- 
men, visade den sig yid jemförelse med Orsted’s be- 
skrifningar pâ de af honom odlade B. radiata och 
B. platyceplidla (anf. st. i Nat. Hist. Foren.) vara till 
vissa karaktärer ungefär intermediär mellan dessa, i 
andra afseenden närmande sig den ena eller den an- 
dra. Säsom ofvan är nämdt, öfverensstämde Hjel- 
mareformen tili arten med B. 'fflatycephala frän Dan- 
mark och Finland. Men äfven ett i Riksmusei sam- 
lingar befintligt Originalexemplar af B. fastigiata , en 
art som uppstäldes af Michalet 1854 och .som mimera 
är allmänt erkänd vara iclentisk med Thuillier’s radiata , 
visade sig öfverensstämma med Hjelmareformen i alla 
afseenden, sä när som pâ de nagot mindre blomkor- 
garna och de nägot kortare ytterholkbladen. Dessa 
olikheter hafva dock med största sannolikket upp- 
komnrit genom lokala inflytelser och torde pâ intet 
vis gifva grundad anledning tili formernas hänförande 
under olika arter. 
Sâsom redan Aschersox pâ anf. st. anmärker, är 
det endast de vegetativa Organen som variera, under 
det att karaktärerna i de fruktifikativa delarna äro 
Septembre. Se trouve à Chaville, à l’étang du Rendez- Vous de 
Chasse, et à celui de St. Hubert. 
