deruti, att den afsöndrade vätskan fimier sitt aflopp 
inom växten. Vi skulle ocksâ kunna beteckna den- 
samina med namnet hire blödning i motsats till den 
vanliga blödningen, som dâ vore att betrakta sâsom 
en yttre och som sâsom väl kändt är inträder nor- 
malt vid växtens grat eller vid vattenansamlingar uti 
blomhylsor eller öppna beliällare och inormalt vid 
blottandet af växtens inre väfnader. 
Orsaken tili blödning, denna ma yttra sig pä 
det ena eller det andra sättet, maste ytterst sökas uti 
turgescensen och det dermed i sammanhang staende 
öfvertrycket inom celler eller väfnader. Vatten eller 
vätska utpressas och utgjutes mer eller mindre direkt, 
der motständ mot blödning visar sig vara minst, eller 
ât det hall, dit strömning af vatten eller vätska i 
följd af yttre eller inre omständigheter är anvisad. 
Den verkande kraften ligger uti cellplasman, som af- 
lemnar vatten tills jemnvigt i tryck uppstar inom 
celler eller celler emellan. I hvarje fall utöfvar natur- 
ligen yttre förhallanden och vexlingar i dessa ett 
bestämdt inflytande pa vattenafsöndringen. Okad eller 
minskad transpiration, vexlande temperatur äfvensom 
ljus äro förhallanden, som i förening med mera spe- 
ciella egenskaper hos växtcellerna inverka pa den- 
samma, hvarigenom ocksâ skiljaktigheter göra sig 
gällande, som särskildt utmärka de olika sätten för 
vätskeutgjutningar. 
Uti här föreliggande fall ^ker den slutliga afled- 
ningen uti häligheter eller intercellulära rum inom 
växten, der den afsöndrade vätskan qvarblifver, tills 
den möjligen under förändrade förhallanden âter ab- 
sorberas, eller rent af qvarstannar, tills växten eller 
den växtdel, inom hvilken haligheterna eller rummen 
ifraga förefinnas, bortdör. 
En framställning af den inre blödningen erbju- 
der med afseende pa blödningsfenomenet i och för 
sig ej nagot väsentligt nytt utöfver hvad man har 
