244 
epenkymet kos vattenklyföppningar. Här kan endast 
vara fraga om utpressning af vätska inuti cellmellan- 
rumruen, fran kvilka mellanrum vätskan sedermera 
led.es ut uti större häligheter i bladstjelkens ellei' 
stammens midt. Hos sadana växter som näckrosen 
maste den afsöndrade vätskan antingen passera eller 
utflyta ur de parenkymceller, som atskilja kanaler och 
kärlknippen eller mahända badadera. 
Att vätskan i fraga skulle till en del âtminstone 
kärstamma Iran kärlknippen kade man väl med den 
kännedomen man eger om blödningsfenomen Iran annat 
hall skä-1 att förutsätta. Redan Trevtranos har obser- 
verat, att vätskeafsöndringen var bunden tili närvaron 
af kärlknippesträngar och jag kan für Colutea cruenta 
intyga riktigheten käraf. Förut har omtalats, att 
vätskedroppar framkomma i regeln pa de Ställen pa, 
kâlighetens insida, midtemot kvilka kärlknippena ha 
sin plats. Skulle nagon afvikelse kärifran ega rum, 
och detta liänder ocksâ, torde detta i sä fall bero pa 
läget af utmynningarna frän iutercellularerna, som vi 
vilja betrakta sasom afloppsledningar för den med 
öfvertryck förbundna iure blödningen. Epidermis och 
de sasom vi sett centriskt anordnade mekaniska ele- 
menten äro en naturlig motvigt mot öfvertryck utat 
och tvinga med nödvändighet vattenöfverfyllnader 
inät, kvarvid vätska utdrifves uti mindre cellmellan- 
rum för att sedan uttömmas uti större, annars luftfö- 
rande reservoarer. Genom vissa diafragmer kan en 
vätskeutdrifning sä mycket mindre ifrägakomma som 
dessa utgöras af döda luftfyllda celler. Ibland résor- 
beras till och med, sasom kos Impatiens väfnader i 
nodi, sä att de särskilda häligketerna smälta samman. 
Endast den rika kärlknippeförgreningen i stammens 
nodi ock i bladets fästpunkt kos Cucurbita künde lemna 
nâgon rimlig anledning tili antagandet af en större 
blödning kärifran än fran öfriga delar af kaligketernas 
begränsning. Särdeles instruktiva visa sig färgningar 
