*246 
ringa mängd at' fasta ämnen, hvilka utgöra en brâkdel 
af det kela. Afvenledes har man i allmânhet funnit 
saften ega en om ock svag aciditet, som kan vexla 
efter tiden för blödningen oeh naturligtvis efter tiden 
och sättet för saftens bevarande. G. Kraus som före- 
trädesvis gjort iakttagelser öfver växtsafternas reaktious- 
förhällanden anser sig säsom allmänt résultat af dessa 
undersökningar kunna draga den slutsatsen, att saf- 
terna absolut tilltaga i aciditet uppifrân nedät uti 
växande växtdelar och att aciditeten tilltager med 
stamdelens eller med bladets älder * *). 
Säsom redan antydts visar blödningsvätskan alltid 
sur reaktion. Denna sura reaktion visar sig vid närmare 
undersökning tydligare och starkare i samma män, 
som de blad- eller stamdelar, ifrän hvilka vätskan 
afskilts, äro yngre och stadda i högre växt kraft. Aci- 
diteten har pä vanligt satt medelst normalnatron och 
med cochinillösning säsom iudex bestämts och har den- 
samma för Impatiens glandulifera lemnat 0,002 och 
för Cucurbita melanosperma 0,0045 — 0,017 <£, allt be- 
räknadt pä organisk syra [oxalsyra]. 2 ) 
A andra sidan har vattenhalt och torrsubstans 
utrönts pä öfligt satt, hvarvid företrädesvis saft af 
Impatiens och Cucurbita lemnat bestämningsmaterialet. 
Undersökning af halten af organiska och oorganiska 
beständsdelar har likaledes utförts äfvensom närmare 
utredning af de organiska och oorganiska ämnen, som 
tili väsentlig del sammansätta torrsubstansen. De 
*) G. Kraus, Ueb. Wasservertb. in d. Pflanz. IV. Die Acidität 
des Zellsaftes sid. 148 och 169 [Abhandl. d. naturf. Ges. zu Halle, 
1886 Bd. XVI]. Jmfr. för öfrigt Sachs Vorles. üb. Pflanz, physio- 
logie. 2 Auf!., 1887, sid. 598. 
*) C. Kraus talar visserligen om en amphoter reaktion inom 
vissa växters väfnader bredvid den sura, men vi torde vara berät- 
tigade att här förbiga dessa hans iakttagelser, aldrahelst som de 
grunda sig pa allt för ofullständigt och okritiskt utförda undersök- 
ningar, hvilka heit säkert skulle lemnat annat résultat, om de 
utförts pa ett mera korrekt satt (Ber. d. d. bot. Ges. III, 1885, sid. XX)- 
