O 
rangiebærere, men desuden fandt jeg ogsaa nogle faa 
af de for Plasmopara viticola eharakteristiske Coni- 
diebærere og Conidier. Det var vistnok ikke meget 
at se af den, men dette turde vel bero paa, at det 
var saa langt ud paa Hösten, at den for den aller- 
störste Del havde afsluttet sin Vegetation for Aaret. 
Jeg formoder, at Bladene oprindelig vare dræbte at 
Plasmopara viticola og at saa Mucor havde udviklet 
sig paa de döde Blade. 
Gartner H. C. Amundsen, som i 9 Aar har stellet 
med nævnte Vinranker, bar meddelt mig, at denne 
Sygdom har optraadt der under hele den Tid, han 
bar havt Drivhuset under sin Opsigt. Naar Plasmo- 
para er indfört til Berg, er imidlertid ikke saa let 
at faa Rede paa. Det angives vistnok, at disse Vin- 
stokke for mere end 20 Aar siden som unge skulle 
vare indförte fra Frankrige, men da Plasmopara viti- 
cola dengang endnu ikke var kjendt i Europa, maa den 
vel paa en eller anden Maade være bleven indfört senere. 
Gartner Amundsen bar om dens aarlige Optræden 
meddelt folgende. Han har pleiet at begynde Driv- 
ningen af Vinstokkene mellem 28:de Februar og 2:den 
Marts og den farligste Tid har da vist sig at være 
3 — 5 Uger efter dette Tidepunkt. Soppen viste sig 
sjelden for de 3 forste Blade vare komne frem paa 
Aarsskuddene, men da har den ogsaa kunnet udvikle 
sig med en rivende Fart og kunde angribe en Mængde 
Blade paa et Par Dage. Sterlig bar den udviklet sig 
hurtigt, naar de ydre Veirforbolde bar hindret Luft- 
ning, saa at Lüften hide i Drivhuset liar boldt sig 
særlig varm og fugtig. Som Middel mod Soppen har 
derfor været benyttet Luftning samt Afplukning af 
de angribne Blade, bvilket vistnok bar hjulpet epdel, 
men paa den anden Side selvfölgelig ogsaa nedsat 
\ inrankernes Væxt ganske betydeligt. 
Plasmopara viticola bar her som ellers ikke nöiet 
sig med at angribe Bladene, men ogsaa selve de unge 
