8 
kende Forholde, da ban nemlig siger): “Ved rigeli- 
gere Ernæring udvikles en tyndere, kortere eller læn- 
gere Basidie, der bærer en eller Aéré rækkevis stillede 
’’Gemmer”, soin Brefeld liar benævnt dem, der kunne 
blive indtil 20 ju lange og 3 ju tykke, og som in- 
deholde en Række klare med blaalig Glans forsynede 
Fedtdraaber (se Fig. 3, b).” 
Hvis disse Rostrups sidst nævnte Afbildninger 
(Fig. 3, b) skulde forskrive sig fra spirende Sporer af 
den nögne Havrebrand, saa vilde dette Forhold staa 
i god Overensstemmelse med min ovennævnte Erfa- 
ring, at Sporerne af den nögne Havrebrand ej spi- 
rede i Vand. Jeg finder denne Antagelse yderligere 
bestyrket derved, at et Par af de af Rostrup al'bil- 
dede Sporer (1. c. Tab. I, Fig. 3, b) synes at vise en 
svagt pigget Membran, bvilket netop er eiendomme- 
ligt for Sporerne af den nögne Havrebrand. Allerede 
Hösten 1890 fandt jeg, at Sporerne bos den dækkede 
og den nögne Havrebrand havde et noget forskjelligt 
Udseende. Jeg bar senere undersögt dem saavel 
Hösten 1891 som 1892 og fundet denne Forskjel 
konstant. 
Sporerne er bos den dækkede Havrebrand 
(Fig. a) rundagtige eller ovale, den ene Halvdel af 
Membranen er noget tykkere og mörkere farvet; men 
begge disse Halvdele ere aldeles glatte, bvilket sær- 
lig fremtræder, dersom man med passende Midier op- 
löser eller contraberer det smaakornede Indbold. 
Sporerne bos den nögne Havre brand (Fig. b) 
ere i det hele taget noget mindre end bos foregaa- 
ende, skjönt nogle enkelte store Sporer kunne fore- 
komme iblandt, Membranen bar ogsaa her en mör- 
kere og en lysere Halvdel, men medens den mörkere 
Halvdel iallefald paa Ydersiden er glat, er den lysere 
Halvdel besät med smaa Pigger. 
Jeg bar ikke kunnet laa ganske klart, hvordan 
det egentlig bænger sam men hermed, da Sporerne jo 
