37 
svârt att fâ en i anseencle tili konstant fuktighet (och rela- 
tivt läng vegetationsperiod) för sig passande lokal. 
Det vore mojligt att G. campestris utvecklat sig ur G. 
Ncapolitana, som i visst afseende nürmar sig G. Amarélla. 
F ôrutoin G. Baltica X uliginosa beskrifvas följande 
hybrider G. Amarélla X campestris i 2 förnt ej kända for- 
mer: G. Amar. * lingulata X camp. * Suecica frân Aland 
och G. Amar. * axillaris X camp. * Germanica frân Yxliult 
i Kumla sn., Nerilce. 
Som ny art beskrifves G. Ajancnsis frân Sibirien, stâ- 
ende emellan G. acuta och G. Amarélla. 
Yi hoppas att förf. mâtte blifva i tillfälle att pâ samma 
ntmärkta satt som i föreliggande afhandling lemna oss utred- 
ningar af mânga andra skandinaviska växter. I ett fall äro 
vi dock af olika mening med förf. Förf. förmodar nämligen 
att bans subsp. Germanica kommer att betraktas som själf- 
ständig art, men dâ det redan finnes en G'eptiana- art med 
namnet germanica (Willd. 1797) och dâ äfven varietetsnamn 
brnka tillerkännas prioritetsrätt, sä anser ban denna nya 
art hafva rätt tili- namnet „ germanica “, emedan den uppställ- 
des som var. af Froelich 1796. För Willdenotvs art med 
samma namn föreslär förf. namnet G . Wettsteinii. i i anse 
att förf. borde underlätit att komma med ett sädaut onödigt 
för slag, utan borde heit och hallet öfverlätit at den, som 
verkligen upphöjer omnämnda subspec. till species, att gifva 
Willdenows art ett nytt namn, om det dâ behöfves. För- 
öfrigt synes oss detta senare namn ej kunna rubbas. Det 
har ej blifvit pâstâdt att nagot äldre namn (arts- eller va- 
rietets-namn) fanns för denna art, da Wii.ldenow uppställde 
den. Och dâ har detta namn enligt vâr äsigt prioritetsrätt. 
Att nägon kanske först jämnt 100 är senare vill upphöja en 
varietet med namnet germanica till art, bör icke inverka pâ 
giltigheten af ett under dessa 100 är med full rätt gällande 
namn. En annan sak är naturligtvis, om en förf. vid upp- 
ställandet af en art underlâter att begagna ett varietetsnamn, 
som ban varit skyldig att upptaga. I detta fall kan och 
bör bans fei (eller underlätenhet) rättas. — Konseqvensen af 
förf:s tillvägagäende vore att inom ett slägte ej borde fä 
finnas mer an en växtform med samma namn, vare sig den 
är species, subspecies, varietas (eller forma) eller ocksä att 
man har rätt att ändra ett lagligen gifvet artnamn, endast 
därföre att man längt senare (!) till art upphöjer en form 
af lägre värde (tillhörande en annan art) men med likadant, 
fast nägot äldre namn. Bägge förfaringssätten hafva nog 
