49 
finnes â Upsala Universitets bibliotek. Föreclraget skall längre 
fram publiceras. 
2. Hr E. Wretlind höll ett föredrag om bakterier- 
nas sporer. 
3. Nâgra iakttagelser angâende frôna hos de 
svenska Juncus-arterna. 
Af Nils E. Svedelius. 
Hos de svenska formerna af slägtet Juncus före- 
finna' med afseende pâ fröets yttre byggnad flere 
skilda typer. Dessa bafva redan förut varit foremâl 
för iakttagelser. I en uppsats i Bot. Not. âr 1868 
af E. Wahlén lemnas en framställning af frônas yttre 
Struktur jemte anvisningar att begagua dessa till art- 
karakterer. 
En grupp skulle utmärkas deraf att frôna bade 
’’binnkant” i begge ändarna. Denna ter sig under 
mikroskopet som ett fröet pâ alla sidor omgifvande 
hylle. Det utgôres af lângstrackta, luftfylda prosen- 
kymceller, hvilka gifva fröet ett längdstreckadt utse- 
ende. I sin helhet blir fröet vid mikroskopisk betrak- 
telse spânformigt (’’semen scobiforme”). Att benâmna 
denna bildning ’’binnkant” torde vara nâgot missle- 
dande, dâ den ju i sjelfva verket âr en ballonglik, fröet 
belt omslutande väfnad. Den är det yttre af fröäm- 
nets integument, som pâ detta satt utvecklats. De 
arter som ega sädant äro castaneus , biglumis , triglumis , 
stygius. Hos den sistnämda arten är det starkast 
utveckladt. 
Rudimentärt förekommer det bos trifidus. 
Ofriga svenska arter sakna denna särskilda ut- 
bildning af fröskalet eller ega de den endast rudi- 
mentär. Dessa arter utmärkas deremot af att fröna 
ega större eller mindre äsar samt mellan dessa (bos 
vissa arter) finare tvärstrimmor, alltsâ en dubbel streck- 
ning. Bland dem med enkel sâdan bafva nägra arter 
längdstreckningen typiskt gröfre än tvärstreckningen 
( compressus , Gerardi , bufonius). Andra arter äter bafva 
