51 
andra lokaler, torra fjällvidder, men för öfrigt med 
ungefär samma utbredningsomrâde, denna särskilda 
bildning är reducerad eller nästan ingen. En för 
vatten anpassad spridning skulle för denna art vara 
betydelselös. 
Den 8 Dec. 1892. 
1. Om nâgra heteroeciska Uredineer. 
Af 0. J CEL. 
Under en sommaren 1892 med understöd af K. 
Vetenskaps Akademien företagen resa i vestra Jemt- 
lands fjälltrakter egnade jag min uppmärksamhet at 
sâdana æcidieformer, som icke ätföljas af uredo- och 
teleutosporformer pâ samma värdväxt, ocb som derför 
künde förmodas tillliöra heteroeciska (värdvexlande) 
arter, i afsigt att kunna finna de pâ andra värdväxter 
parasiterande uredo- och teleutosporerna. Om näm- 
ligen ett individ af æcidiets värdväxt är synuerligen 
rikt besatt med æcidier, eller om ett stort antal af 
tillsammans växande individ af denna värdväxt pâ ett 
begränsadt omräde äro rikligt angripna deraf, sä tyder 
detta pâ, att teleutosporer frän foregâende är i stör 
mängd grott omedelbart invid dessa individ och der- 
igenom framkallat en sâdan massinfektion. För sä 
vidt de delar af teleutosporernas värdväxt, pâ hvilka 
teleutosporerna förekomma, äro tillräckligt resistenta 
mot förmultning, bör man dä bland dessa æcidiebe- 
stând kunna uppleta de teleutosporbärande värdväx- 
terna. Ett bindande bevis för æcidiets och teleuto- 
sporformens samhörigliet kau icke pâ denna väg ernäs. 
Eommaude kulturförsök mäste bekräfta den salunda 
vunna ledträden. 
Säsom Rostrup x ) i ett föredrag vid det senaste 
skandinaviska Naturforskarmötet framhâllit, äro rost- 
svamparnes arter i hög grad afpassade för bestämda 
’) Se Forhandl. vecl de skandinav. Naturforskeres 14. Möde 
(Kjöbenh. 3 892). sid. 457. 
