53 
Till samma serie bör mähända foras P. Eriophori 
Thüm. med æcidier pâ Cineraria palustris och teleuto- 
sporer pâ E. augustifolium. 
Dessa arter äro sinsemellan sä nära beslägtade, 
att de delvis knapt torde kunna ätskiljas genom mor- 
fologiska karaktärer. Den väsentliga karaktären är 
derför värdväxten. Det kan da anmärkas, att det är 
olämpligt att ätskilja dessa former som arter pâ grund 
af denna enda karaktär. Emellertid har det i vissa 
fall visât sig, att bland dylika ytterst närstäende arter 
(t. ex. P. sessilis , Phalaridis , Digraphidis , som hafva 
æcidier pâ skilda monokotyledoner, teleutosporer pâ 
Digrapliis ) den ena artens teleutosporer ej alstra æci- 
dier pâ den andra artens secidie-värdväxt. Och vidare 
ma man besinna, att värdväxten i dessa fall ej inne- 
bär blott en enda karaktär, utan tre, nämligen 1) 
æci'diets, 2) teleutosporernas förekomst pâ bestämda 
värdväxter och 3) samhörigheten mellan detta æci- 
dium och denna teleutosporform. 
I Jemtland förekomma æcidier bland annat äfven 
pâ Cirsium heterophyllum och Saussurea alpina , och med 
stöd af hvad ofvan anförts, hade jag anledning att 
söka efter tillhörande teleutosporformer pâ Carex- arter. 
Aecidium Cirsii DC. förekom i allmänket i enstaka 
fläckar pâ bladen af C. heterophyllum. Emellertid 
anträffades en bladrosett af denna växt, kvars blad 
voro rätt ymnigt besatta af æcidier. I samma tufva 
växte exemplar af Carex dioica , livilkas vissna blad 
voro försedda med teleutosporer af en Puccinia, som 
öfverensstämmer med P. dioicce Magn. Denna arts 
æcidier äro iakttagna pâ Cirsium canum , palustre och 
oleraceum. Utan tvifvel äro derför de funna æcidierna 
och teleutosporerna genetiskt samhöriga och identiska 
med P. dioicce Magn. 
Aecidium Saussureæ x ) iakttogs pâ tvâ skilda 
: ) Johansson använder i ßotan. Notis. för 1886, sid. 168 detta 
namn, men utan atföljande auktorsnamn, och jag har ej heller 
