56 
är riktig, kan förklaras salunda. 
Bladen af Carcx vaginata äro mera 
tryckta tili marken, och de pa dem 
växande sporerna kunua derför 
lättare âstadkomma en riklig infek- 
tion af de uppväxande bladroset- 
terna. Men de angripna bladen 
af Carex rupestris äro mera liöjda 
upp i lüften och gifva derför 
mindre tillfälle tili en sä riklig 
infektion. 
De bada Pwccim’a-arternas 
diagnoser lyda salunda: 
P. vaginatæ m. Uredosporæ 
soros minutes formantes, subglo- 
bosæ c. 16 // lat., 22 ju long., 
echinulatæ, ferrugineæ, immixtis 
paraphysibus numerosis filiformibus hyalinis, c. 3 ju 
lat. 1 ) ; teleutosporæ soros rotundatos vel subelongatos, 
erumpentes pulvinatos atrofuscos formantes, lævissimæ 
apice pleræque membrana valde incrassata instructæ, 
medio subconstrictæ, 41 — 48 /ti long., cum pedicellis 
persistentibus 80 — 95 p long., loculo superiore 16 — 
20 ju lat. 
Hab. in foliis Caricis vaginatæ Tausch ad Are, 
Dufed, Storlien Jemtlandiæ. 
P. rupestris m. Præcedenti omnibus partibus 
simillima; uredosporis c. 19 /bl long., 25 / 1 lat., pa- 
raphysibus c. 3 fi lat.; teleutosporis 34 — 44 «long., 
cum pedicellis 68 — 90 /u long., loculo superiore 
14 — 20 p lat. 
Hab. in foliis et caulibus Caricis rupestris L. ad 
Storlien et in monte Âreskutan Jemtlandiæ. 
dieceller af Aecidium 
Saussureœ (radiait snitt.) 
A a silvestre, B ß ru- 
pestre. 
Att dessa äro parafyser och ej skaft af affallna sporer, fram- 
gär deraf. att jag iakttagit dem i stört antal i heit unga sporsam- 
lingar, som ännu knappt börjat sprida sina sporer. 
