60 
II. (Batraçhium DC.;. — A. — (se ofvanfl 
2. hederaceum (L.) S. F. Gray. — [sub Ranunculo: 
Linné, Spec, plant. 175S; sub Batrachio : S. F. Gray, Nat. 
Ait. Brit. PI. 1821.] — Stjelk fin ock slak. krypancle 
ocli rotslâende eller flytande, trind ock glatt. Blad 
gröna och glatta, sällan fläckiga, nägon gang fint ock 
glest kariga pa undersidan. Bladskaft langa eller 
korta, mjuka ock försedda med glatta, längt vidvuxna 
slidor, ofta utan öron. Bladskifvan kjertlik eller 
njurformig med 3 — 5 än djupare inskärningar med 
spetsiga smäflikar, än grundare med rundade i spetsen 
ofta endast enkelt urnupna smäflikar. Blomskaft 
glatta, trinda, ej längre än bladskaften. Blommor 
smä med kvita. smala trenerviga kronblad med gul 
klo, knappt längre än de snart affallande, trubbiga 
foderbladen. Standare 5 — 12, vanligen 8. Fruktfä- 
stet glatt. Fruktsamlingen klotrund, med 15 — 20 
glatta, rynkiga, nägot kölade smänötter med otydligt 
sidostäldt spröt. 
2)-. Maj — Sept, (stundom redan frân Februari!) Före- 
kommer temligen sällsynt uti landskapen: Slcâne (Ossjö), 
Holland (Halmstad, Söndrum, Eidsberga), Bohusl. (Klöfverön) 
Gotil. (Wisby), allestädes nära hafvet, uti grunda dyiga vat- 
tensamlingar. 
[I Göteborgs Kgl. Yet. & Vitt, samli. haudl. (19 häft.) 
för 1884 omnämner L. M. Neumax, att ban genom odlings- 
försök konstaterat, att tvenne af honom iakttagna varieteter 
af den af konom som hufvudform ansedda “källformen” blott 
äro beroende af olika lokaler. ’’Strandformen” är genom sin 
buskiga växt, förkortade stamled och korta bladskaft ganska 
olik ”källformen” och ’’dikesformen”, bada utmärkta genom 
länga stamled och bladskaft, den förra med djuj^are inskurna, 
mörkare, ofta fläckade blad, den senare med ljusgröna, blott 
urnupna blad med större skifva. Da dylika former möjligen 
kunna förvexlas (se Fries Sum. veg. scand. 1846 ex Nyman, 
och Tüluberg, Bot. Not. 1873) med andra tili denna grupp 
hörande arter, äro för jemförelses skull här nedän i korthet 
omnämda de tvâ, med hvilka en dylik förvexling kan ske. 
B. Lexormaxdi (Schultz) Fries (sub. Ranunc: Schultz, Regensb. 
Bot. Zeit. Bd II s. 726, 1837; sub. Batrachio: Fries, Sum. 
veg. scand. 1846) har mer än dubbelt längre kronblad, som 
