69 
Fruktsamlhig med talrika glatta, rynkiga smänötter 
med otydligt, nästan rakt spröt. 
1]-. Maj — Okt. Förekommer pä langt när ej sâ vanligt 
soin fôregâende underaft, hittills säkert funnen i Sliâne 
(Ringsjön: ïullberg; Tydinge sjö i Broby s:n: A. Pibl), Ve- 
stevft. (Göteborg.) Smâl. Upl. enl. ex. i Kgl. Vet. Akad. 
saml.) troligen mângenstâdes. 
f. crassicaulis Fries (1. c.) Stjelk uppblâst, tjoc- 
kast midt pâ stamleden. Förekommer som hufvudformen. 
f. rotundiloba. — Forma nova. Flytblad mycket 
smä, 1 — 2 cm frân kant till kant, temligen djupt 
flikade i 3 — (-5) cirkelrimda, helbraddade flikar. Blad- 
skaft temligen lânga ocli fina. Blommor mycket stora. 
Hittills anträffad i SJcâne Tydinge sjö i Broby s:n och Ham- 
marsjôn: A. Pihl) Smâl. (i sjön Yändelen: enl. ex. i Kgl. 
Vet. Akad. saml.). 
[Denna oftast storväxta form med stora blommor och smâ 
blad pâminner om f. elongata F. Schultz inom fôregâende 
sérié, och torde frân denna endast skilja sig genom bladfor- 
men och genom sin allmânna glatthet. Yar. quinquelobus 
Koch torde ock vara nârstâende.] 
heterophyllum (Web.) S. F. Gray X pauci- 
stamineum (Tausch) Schur. — Nov. hybr. 
Stjelk trubbkantig, grenig, ytterst tint ock glest liâ- 
rig. Flytblad, när sâdana finnas, pâ nndersidan tint och 
glest hâriga, med rnndad, mer eller mindre sköldlik skifva, 
ofta ganska djupt flikad i 3 — 5 — 7 lober, med tai- 
rika, spetsiga, sällan rundade smâflikar. Bladskaft. korta 
eller lânga med vidvuxna, föga örade, nästan glatta 
slidor. De findelta bladen nedsänkta, vanligen kort- 
skaftade, ofvan vatten sammanfallande eller styft ut- 
spärrade. Blomskaft knappt längre än bladen, efter 
blomningen antingen svagt baglikt böjda, vare sig 
uppât eller nedat, eller utstâende vertikalt frân stam- 
men. Knoppar svagt äggformiga. Blommor stora 
eller medelstora. Kronblad livita med gul klo, 7 — 9 
nerviga, knappt berörande kvarandras kanter, längre 
än foderbladen. Standare 10 — 25, stundom delvis 
förkrympta, knappt längre än pistillerna. Fruktfäste 
