78 
ster. Mot vissa delar liade genast opposition uppstâtt, 
och sjelf liade De Candolle gâtt in pâ vissa mindre 
modifikationer, sâsom att han godkänt det af Berliner 
botanisterna förra âret uppstälda förslaget angâende 
slägtnamnen. Af detta förslags tyra paragrafer an- 
togos pâ botaniska kongressen i Genua i September 
1892 endast de tre första (med en liten modifikation 
i § 1.) Den fjerde, innehâllande undantag, skulle af 
en komite bearbetas tili nästa botaniska kongress. I 
Amerika syntes enigbet i allmânhet vara uppnâdd 
och det hade varit de amerikanska delegerade, som 
i Genua föranledt ändring af § 1. De engelske bo- 
tanisterna, som förut ej synts vilja acceptera Berli- 
nerförslagets principer, tycktes dock sedan i nâgon 
mân ha ändrat mening och vore derför utsigt till att 
äfven de i praktiken skulle komma att fôlja det. — 
För nârvarande vore under tryckning en ’’Index pha- 
nerogamarum” utarbetad af Jackson i Kew, och skulle 
denna hvad slägtena beträffar utgâ frân âr 1735 i 
st. för 1753. Dâ denna Index utkommit och man 
vore enig om principerna, borde man lättare än förut 
kunna komma tili enighet om ett specielt slägtnamn. 
Dâ sàlunda de tre pâ kongressen i Genua god- 
kända §§ syntes komma att accepteras af flertalet 
botanister, borde äfven vi i Skandinavien antaga dem. 
De De Candolleska lagarne borde äfven i det stora 
heia godkänhas af oss och de föreslagna reglerna be- 
traktas säsom modifikationer af desamma. 
l:sta § — D:r Xordstedt ansäg familjenamnen 
ej vara sâ mânga att nâgon nödvändighet künde An- 
nas att läta dem alla sluta pâ aceœ, för att man 
skulle kunnas minnas dem och undgä att förblanda 
dem med andra namn. Det vore derför ej skäl att 
afvika frän De Candolles artikel 22, för hvilken han 
framlagt goda skäl i motiveringen tili Lois af âr 1867, 
sâvida ändä undantag skulle kunna ske. Bra vore 
emellertid om sâ mânga som möjligt künde ändas pâ aceæ 
