79 
Professor Berggren ansäg ej vara skäl att utbyta 
de allmänt begagnade familjenamnen mot andra, i syn- 
nerhet mot äldre föga kända. 
2:dra §. — D:r Nordstedt nttalade sig for an- 
vändning af grekiska bokstäfyer ej blott i monogra- 
fier, dâ en sâdan beteckning för ”var”. sedan gam- 
malt vore yanlig.' Afven beteckningen ”var.” künde 
emellertid användas, t. ex. da man af typografiska 
skäl funne sig dertill föranläten, och borde detsamma 
gälla beteckningarne subsp. eller * för underarter. 
Asa Gray syntes hafva rätt da han (Gender of names 
of varieties, Americ. Journ. of Sc. v. XXVII, 1884, 
p. 396 — 8) visar, att namnen pâ varietet ock sub- 
species bora i genus rätta sig efter slägtnamnet. Af- 
ven artnamn borde annars alltid vara feminina t. f. 
af underförstadt ’’species”. De Candolle talar i Art. 
10 bland underafdelningar af species om bade subva- 
riétas, varia tio och subvariatio, men ej om forma. Ut- 
trycket variatio borde emellertid undvikas dâ det vore 
lätt att förvexla med varietas och i förkortad form, 
”var.”, ej künde skiljas derifran. För att undvika 
denna tvetydighet föreskref De Candolle att varieteter 
alltid skulle betecknas med grekiska bokstäfver. Dâ 
det gällde en mera konstant växtform borde nâgon 
af de i Art. 10 uppräknade beteckningarne användas, 
och finge formen derigenom ett namn. Om deremot 
den föreliggande växten endast visade individuella 
afvikelser, särskildt dâ man insäg att dessa blott bero 
pâ yttre förhällanden, eller pâ âlder, sä borde ej ett 
namn gifvas ät densamma, utan den skulle betecknas 
med forma. Efter ’’forma” kunna följa flere adjektiv- 
men äfven om blott ett sädant användes, bör detta 
ej uppfattas sâsom ett namn, utan sâsom en kortfattad 
beskrifning. ’’Forma albiflora” t. ex. vore detsamma 
som ’’floribus albis”. Adjektiverna efter ’’forma” borde 
derför alltid vara feminina. Om ett exemplar t. ex. 
af en Rubus, som växer i solen, flyttas in i skuggan, 
