83 
9:de §. — Docent Ljüngström ville att inom 
parentes skulle upptagas den ursprunglige namngifva- 
rens namn med tillägget ’’herb.” eller ”in schedis”. 
D:r Nordstedt ansäg att det berodde pä författa- 
ren om han ville upptaga ett ojjubliceradt namn. 
Docent Ljitngström instämde häri, men ville ba i 
Paragrafen betonadt att man egde rätt dertill. Med 
den nuvarande formuleringen innekölle den ett för- 
bud deremot. 
Professor Lagerheim menade att alltid säväl dens 
namn, som först urskiljt en växt, som dens, bvilken 
beskrifvit densamma, borde anföras. 
10:de §. — Docent Ljüngström ville att rörande 
beteckningen ’’hört.” skulle gälla det samma som för- 
ordats angäende ’’herb.” 
D:r Nordstedt ville till de föreslagna reglerna 
tillägga nägra bestämmelser angäende stafning af per- 
sonnamn. I De Candolles Lois art. 27 vore före- 
skrifvet, att när ett slägtnamn bildas af ett person- 
namn, sä skall namnets ortografi bibehällas, sä att 
konsonanter och diphtonger, som äro egendomliga 
för vissa spräk men ej förekomma i latinet, bibehäl- 
las. Undantag göras endast för ä, ö och ü samt é 
och è i franskan. Dessa undantag vore emellertid ej 
tillräckliga, utan borde inga andra bokstäfver än de 
i latinet förekommande (k och w deri inbegripna) fä 
användas i vetenskapliga växtnamn. I allmänhet hade 
detta iakttagits, men pä senare- tider hade man börjat 
använda accenter öfver konsonanter samt polska 1 
och andra dylika tecken, hvartill boktryckerierna i 
allmänhet sakna stilar. Detta borde betraktas säsom 
ett oskick och nägot mäste göras för att fä bort det. 
Man künde annars riskera att snart fä se bäde ryska 
och arabiska bokstäfver, kanske tili och med kinesi- 
ska och japanska tecken begagnade i växtnamn. I 
art. 6 hette det: ’’Les noms scientifiques sont en lan- 
