90 
rennet, alldenstund det är tydligt, att ett hängande blad 
battre och fortare torrlägges an ett honsontalt utbredt, 
liksom ocksa att stammen och grenarne genom denna 
bladställning befrias frân en ständig vattenström. 
När bladskaftet är kort, är det vanligen i sin 
helhet utbildadt tili en leddyna (Figg. 3 och 5). När 
det är längre, säsom fallet ofta är hos slingervaxter 
men äfven hos andra t. ex. Kakaoträdet, förekommer 
antingen blott en leddyna, som da är belügen vid 
dess bas, eller tvänne, da den andra uppträder l ska - 
tets öfre del pâ gränsen till skifvan (Fig. 6) ^ 
bladet är sammansatt, är hvart och ett af smabladen 
försedt med sin leddyna (big. 4). 
P. Preuss 1 ) har visât, att leddynorna ( dreien i- 
Twlster”) äro organ, hvilka reagera mot tyngdkrat- 
ten och i nagon man äfven mot ljuset. Preuss 
synes emellertid icke hafva tagit med i räkmngen, 
hvad som visar sig vid iakttagelser under regntiden 
nämligen att regndropparnes stötar öka verkan a 
bladets egen tyngd. Regnet blir, sasom jag s a 
söka visa i ett senare arbete, den verksammaste iak- 
torn vid utbildningen af leddynorna. 
Funktionen af leddynorna far ocksâ hängenom 
en ytterligare belysning. Saväl genom undersoknmg 
af dessa organs anatomiska bygnad, i hvilken forvedade 
element sparsamt förekomma, som genom iakttagelser 
öfver deras rörelser under regntiden har jag kommit til 
det résultat, att bladskaft, hvilka äro försedda med 
leddynor, gifva bladen mjukare rörelser, änsädana, hvilka 
heit och hallet genomdragas af forvedade och mer ela- 
stiskt verkande mekaniska strängar. Genom kolien- 
kymets periferiska anordning vinnes en hög grad a 
böifasthet, pâ samma gang som denna vafna genom 
sin turgescens och smidighet icke utesluter möjligheten 
(7p~ p REUSS ~ Die Beziehungen zwischen dem anatomischen 
Bau und der physiologischen Funktion der Blattstiele und Gelenk- 
polster. - Inaugural-Dissertation. — Berlin 1885. 
