95 
nordliga delarna af Bengalen och Assam, strax söder 
om de högsta spetsarne af Himalaja, samt pâ Sumatra 
m. 11. stallen. Genom jemförelse med regnkartan i 
Berghaus’ Physikalischer Atlas kan man öfvertyga sig 
om, att dessa omrâden just äro de nederbördsrikaste 
pâ j orden. 
Bladtypernas uppkomst, funktion och geografiska 
utbredning stâ alltsâ i det narmaste samband med 
nederbörden. Heia deras utveckling liksom äfven den 
geogi’afiska utbredningen af dem kan betraktas sâsom 
ett reagerande mot klimatets infiytande. 
Dâ det gäller att fa reda pa, huru ett organ 
utbildas och hyad som yarit orsaken till dess upp- 
komst, sä torde man af organets funktion i utbil- 
dadt tillstând och under utvecklingens gang kunna 
hemta ganska god ledning for bedomandet af, hvilka 
de yttre impulser yarir, som framkallat detsamma. 
Da nämligen växterna ega förmägan att genom utbil- 
dandet af vissa organ och genom vissa bestämda funk- 
tioner hos dessa reagera mot yttre indytelser. sâ blir 
oftast fallet det, att just de yttre omständigheter, mot 
hvilka växten genom dessa organ i första rummet 
söker skydda sig, eller hvilkas fordelar växten genom 
dem söker tillgodogöra sig, ocksâ mer än andra hafva 
medverkat vid dessas uppkomst och utbildning. De 
yttre inflytelser, mot hvilka kampen for tillvaron âr 
hârdast, blifva derför de kraftigaste faktorerna vid 
nya karaktärers utbildning. 
Detta förefaller stiida mot den âsikten, att för- 
värfvade karaktärer icke kunna nedärfvas. Da jag 
emellertid uttalat den meningen, att växterna reagera 
mot regnet pâ ofvan anförda satt och att nya egen- 
skaper pâ grund af växtens plasticitet kunna utbildas 
och nedärfvas, är dermed icke sagdt, att icke möjligen 
vissa anlag i nâgon män redan tidigt förefunnits. 
Dessutom har jag vid denna tolkning ingalunda 
förbisett det naturliga urvalets inverkan i den 
