101 
mini ocli commune sammanhängande mattor. Lafvar 
förekommo mest eustaka, isynnerhet pâ stenarna, ocli 
yoro representerade af högst fâ arter. 
y) Innanför buskbältet, pä nägot liögre delar af 
skären, har pa de 6 sista âren en vanligen mycket 
tat, omkring 4 meter hög ungskog af företrädesvis 
Betula verrucosa, i andra rummet Popidus tremula och 
Ainus glutinosa utbildats. ( Dessa 3, jämte nägra andra 
träd, fnnnos redan 1886, ehurn de da voro mycket 
laga och glest staende: äfven da var Betula talrikast. 
Pinus silvestris och Aines excel sa förekommo 1892 pä 
ätskilliga skär, ehuru alltid sparsamt; 1886 hade de 
ännu icke invandrat pa omradet.l Till följd af den 
täta besknggningen och de mass vis sig hopande löfven 
blir nndervegetationen i skogarna i allmänhet mycket 
gles och tynande. Den utgjordes isynnerhet af Örter 
och gras. Mossorna, äfven Marchantia , voro i skogen 
sparsamma och tynande. Hymenomyceter , isynnerhet 
Boletus- arter och Agaricinécr. förekommo här och dar, 
mest i de tätaste skogarna. Lafvar saknades vanligen 
alldeles i skogen; pa uppstickande stenar uppträdde 
dock isynnerhet Phnj cia cæsia , som f. ö. förekom i 
alla regioner af skären. Örterna i skogen voro del- 
vis specifikt skilda fran Vegetationen utanför densamma. 
Somliga af strandväxterna hade stundom inträngt i 
skogen (t. ex. Solanum Dulcamara , Phragmites). Lik- 
som föregaende formationer är äfven skogen med afse- 
ende pa förekomst och utbildning bunden tili de vex- 
lande terrängförhällandena, säsom fuktighetsgraden och 
i följd häraf höjden öfver vattnet, samt underlagets 
beskaffenhet (stenar och grus i vexlande proportioner). 
Ô. Iuuti skogen uppträder ofta, pa de högsta 
delarna af skären, trädlösa grusfläckar med en mycket 
sparsam vegetation af delvis karaktäristiska arter (isyn- 
nerhet Epilobium angustifolium , Bubus Idcetts , Fragaria 
vesca j Urtica ; dioica , Pldeurn pratense ). Pa skär, kvilkas 
centrala delar varit höjda öfver vattnet före sänk- 
