122 
En beskrifning af hybriden meddelas har, efter- 
soui ingen utförligare sadan föreligger ) . 
De vegetativa skottens blad med temligen 
smalt vingkantade skaft, hvilkas längd forhaller sig 
till skifvans som 1: 1,1 — 1,5 (hos P angust. bredare 
hos P. obsc. smalare vingkantade skaft, som i länge 
förhalla sig till skifvan hos den förra som 1: 1,3— 2,4 
hos den senare som 1: 0,6- 1,2). Bladskifvan med 
smalare eller bredare bas och tydligare begransad trail 
skaftet än hos P angust,, men ej sa skarpt afsatt 
mot detsamma som hos P obsc., der bladbasen ar 
hiertlik eller tvär; skifvans längd 2,5- 3,7 gângei s örre 
an bredden (hos P. angust. 4 6 ggi., hos • 0 sc - 
15—23 ggr. större),dess största bredd belägen ett storre 
eller mindre stycke nedom mid ten (hos P angust, vid 
eller toga nedom midten, hos P obsc. närmast basen). 
Beklädnaden â bladens öfversida dels af lânga glesa 
borst dels af mellan dem befintliga mycket talnkare 
och dubbelt till flerdubbelt kortare borsthâr eller hna 
borsttaggar (hos P angust. âr epidermis mellan de 
lânga jemnstora borsten glatt, hos J '. obsc. ai en 
mellan dessa mycket glest ställda borst ytterst tatt 
besatt med mikroskopiska komska spetsar hvilkas 
höid ei är större än diametern vid basen). De blom- 
bärande axlarnes blad lansettlika, mer eller min- 
dre npprätta (hos P angust. linealt lansettlika och 
npprätta, hos P. obsc. aflângt eller omvândt aggrundt 
lansettlika och mer utstâende), de mellersta stjelkb a- 
dens längd 2,2— 5,7 gânger större än bredden (hos 
P angust. 5-10, hos P obsc. 1,7-3 ggr. storre an 
bredden). Fruktfoder än mera klocklikt sasom ho» 
P angust ., an mera cjdindriskt sasom hos P. o sc., 
dess tänder nâgot kortare än pipen (hos P angust. at 
dennas längd eller längre, hos P obsc. betyd îg or ' 
tare). Blomkronan efter befruktnmgen ej sa ren 
P KeRNER hänvisar i sin monografi tili den narstâende P. an- 
gusti folia X officinalis och anför blott afvikelserna fran denna. 
